Tambej
Tambej Тамбей | |
---|---|
Poloha | |
Souřadnice | 71°28′30″ s. š., 71°48′36″ v. d. |
Časové pásmo | UTC+5[1] |
Stát | Rusko![]() |
Federální okruh | Uralský |
Autonomní okruh | Jamalo-něnecký |
![]() Jamalo-něnecký autonomní okruh na mapě Ruska | |
![]() ![]() Tambej Osada na mapě Jamalo-něneckého autonomního okruhu | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Počet obyvatel | 34 (1.1.2010) |
Etnické složení | Něnci |
Správa | |
Vznik | 19. století |
PSČ | 629700 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Tambej (rusky Тамбей) je osada v Jamalském okrese v Jamalo-něneckém autonomním okruhu v Rusku. V roce 2010 zde žilo 34 obyvatel.
Geografie
Osada se nachází na pobřeží Obského zálivu ve východní části poloostrova Jamal.
Nejbližší sousední osady jsou arktický přístav Sabetta (30 km) a Sjojacha (165 km).[2] Tambej leží 514 km od okresního centra Jar-sale a 578 km od regionálního centra Salechardu.[3]
Patří do ruského hraničního pásma, které je v rámci Jamalo-něneckého autonomního okruhu zřízeno v pásu terénu širokém 10 km od mořského pobřeží.
Historie
Osada byla založena ve 30. letech 19. století. Žili zde především kočovní domorodí Něnci, kteří se věnovali chovu sobů. V roce 1933 vznikla v osadě Tambejská kočovná rada, která až do roku 1947 vedla osadu a kočovníky v okolí. Od 40. let 20. století fungoval Tambej jako obchodní stanice sovětské vlády s domorodými kočovníky.
V roce 1936 byla do Tambeje přesunuta z mysu Drovjanoj meteorologická stanice. V letech 1942 až 1947 v osadě fungovala továrna Polar na zpracování ryb a pracovalo v ní až 300 lidí.
Do rozpadu SSSR měl Tambej vlastní infrastrukturu: obytné budovy, hotel, restauraci, poštu, kolchoz Jamalskij, kožešinovou dílnu, dieselovou elektrárnu, kotelnu a osadní vozidla a traktory. V Tambeji se nacházelo severní hydrometeorologické oddělení s vedením v Archangelsku. V obci sídlil i vojenský útvar. V době rozpadu SSSR zde žilo až 250 obyvatel. Začátkem 90. let 20. století se většina obyvatel vystěhovala do sousední osady Sjojachy.[2]
V roce 2002 nežil v osadě žádný stálý obyvatel.[4] V roce 2010 zde žilo 34 obyvatel.
Hospodářství
Ekonomika osady je závislá na obchodu, chovu sobů a přípravou těžby zemního plynu na těžebních polích Jižní Tambej, Severní Tambej a Západní Tambej. Zahájení těžby plynu v Tambeji je naplánováno na rok 2026.[5] Produkce plynu na třech polích se odhaduje na 55 miliard krychlových metrů ročně. Zásoby klastru přesahují 5,2 bilionu krychlových metrů plynu a 380 milionů tun ropy a plynového kondenzátu.[6]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Тамбей na ruské Wikipedii.
- ↑ Ruský federální zákon 248-ФЗ Moskva: Правительство Российской Федерации, 2014-07-21 [cit. 2014-11-05]. (rusky)
- ↑ a b Деятельность / Правительство Ямало-Ненецкого автономного округа. old.yanao.ru [online]. [cit. 2022-05-13]. Dostupné online. (rusky) [nedostupný zdroj]
- ↑ Деревня Тамбей, Ямало-Ненецкий автономный округ. www.komandirovka.ru [online]. [cit. 2022-05-13]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ БД Этно-языковой состав населённых пунктов России. lingvarium.org [online]. 2020-11-17 [cit. 2022-05-13]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-11-17.
- ↑ Газпром и РусГазДобыча создали паритетное СП Газпром добыча Тамбей. neftegaz.ru [online]. [cit. 2022-05-13]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ СП «Газпром добыча Тамбей» зарегистрировали «Газпром» и «РусГазДобыча». oilcapital.ru [online]. [cit. 2022-05-13]. Dostupné online. (rusky)
Sídla v Jamalo-něneckém autonomním okruhu | ||
---|---|---|
Aksarka • Gyda • Jar-sale • Labytnangi • Muravlenko • Mys-Kamennyj • Nadym • Nojabrsk • Novyj Port • Novyj Urengoj • Panajevsk • Pangody • Purovsk • Sabetta • Salemal • Salechard • Sjojacha • Sjunaj-Sale • Tambej • Tarko-Sale • Tazovskij | ![]() |