Theofilantropie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/76/Le_culte_naturel.jpg/220px-Le_culte_naturel.jpg)
Theofilantropie (francouzsky Théophilanthropie) bylo občanské náboženství během Velké francouzské revoluce, které mělo spolu s dalšími revolučními kulty nahradit křesťanství a především katolictví. Theofilantropie vznikla v pozdní fázi Revoluce a její rozšíření bylo jen omezené.
Charakteristika
Theofilantropie sama sebe definovala, jak již její název říká, jako lásku k Bohu a člověku, který byl podle ní základem veškeré civilizace. Deistický kult uznával Nejvyšší bytost a nesmrtelnost duše, ale zakazoval veškerou další metafyzickou nebo teologickou diskusi. Kult byl částečně ovlivněn zednářstvím. Kultovní projevy byly velmi jednoduché, mnohem důležitější byly morálně-společenské nároky a požadavky. Tak jako Kult Rozumu i theofilantropie viděla svět jako strukturu tvořenou jednoznačnými zákony.
Historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Costume_d%27un_Th%C3%A9ophilanthrope.jpg/150px-Costume_d%27un_Th%C3%A9ophilanthrope.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Un_Th%C3%A9ophilanthrope_-_Les_Fran%C3%A7ais_sous_la_R%C3%A9volution.jpg/150px-Un_Th%C3%A9ophilanthrope_-_Les_Fran%C3%A7ais_sous_la_R%C3%A9volution.jpg)
Theofilantropie se objevila poprvé v říjnu 1796 nejprve pod názvem theoantropofilie v tištěné příručce o obsahu a významu kultu. Autorem byl knihkupec Jean-Baptiste Chemin-Dupontès, který již v prosinci 1796 zveřejnil druhou velmi podobnou příručku s názvem Manuel des théophilanthropes (Příručka theofilantropů). Chemin-Dupontès a učitel nevidomých Valentin Haüy zorganizovali první veřejný obřad v lednu 1797. Kult dosáhl pod novým názvem určitého rozšíření v Paříži a několika provinčních městech. Mezi převážně buržoazní přívržence patřil i Louis-Marie de La Révellière-Lépeaux, který jakožto člen Direktoria theofilantropii podporoval. Když byl La Révellière-Lépeaux v červnu 1799 nucen z Direktoria odejít, ztratil kult do velké míry podporu veřejných představitelů. Na základě konkordátu z roku 1801 mezi Napoleonem Bonapartem a Svatým stolcem zakázaly úřady theofilantropické schůze ve veřejných budovách. V roce 1803 definitivně zakázal kult prefekt departementu Seine.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Theophilanthropie na německé Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Theofilantropie na Wikimedia Commons
- (francouzsky) Jean-Pierre Chantin, Les adeptes de la théophilanthropie. Pour une autre lecture d'Albert Mathiez, Rives méditerranéennes, č. 14, 2003, s. 63-73 Archivováno 4. 12. 2013 na Wayback Machine.