Veselý Kopec
Veselý Kopec | |
---|---|
![]() | |
Lokalita | |
Charakter | malá vesnice |
Obec | Vysočina |
Okres | Chrudim |
Kraj | Pardubický kraj |
Historická země | Čechy |
Stát | Česko![]() |
Zeměpisné souřadnice | 49°45′46″ s. š., 15°50′30″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 10 (2021)[1] |
Katastrální území | Dřevíkov (2,27 km²) |
PSČ | 539 01 |
Počet domů | 8 (2011)[2] |
![]() ![]() Veselý Kopec | |
Další údaje | |
Kód části obce | 187917 |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Veselý Kopec je vesnice na části katastrálního území Dřevíkov s rozsahem poloh přibližně 535–579 m n. m.na území Železných hor[3] v CHKO Žďárské vrchy, v rámci administrativně správním část obce Vysočina[4] v okrese Chrudim náležejícím do Pardubického kraje na území České republiky.[5]
Původní zástavba i do lokality přemístěné objekty lidové architektury a technického stavitelství (exponáty Muzea v přírodě Vysočina) leží na jihovýchodě katastrálního území Dřevíkov.[6] Původně osada Dřevíkov[7] byla v letech 1910–1960 součástí samostatné obce Svobodné Hamry,[8] sloučené s okolními, též samostatnými obcemi (Možděnice a rozlohou největší Rváčov). Společně vytvořily jednu obec s názvem Vysočina o rozloze 1790,133 ha[9] a sídlem obecního úřadu v Dřevíkově.[10]
V roce 2001 žilo v sídelní lokalitě trvale 20 obyvatel,[11] v roce 2009 zde bylo evidováno 12 adres[12] a v roce 2017 celkem 11 stavebních objektů.[13] Obec Vysočina, jejíž částí je Veselý Kopec, přísluší do správního obvodu obce s rozšířenou působností Hlinsko.
Historie
Původně osada osídlována snad ve 14. století. Váže se k ní pověst o králi Václavu II., který měl nařídit stavbu vodního mlýna a pily (Králova Pila, pravděpodobně založená v roce 1302, lokalita Milesimov)[14] a v té souvislosti se zúčastnit „veselé“ slavnosti na kopci nad řekou Chrudimkou. Místu se pak mělo říkat Veselý Kopec. Později osada se čtyřmi usedlostmi, včetně vodního mlýna, náležela k sousední vsi Dřevíkov.[15]
První písemná zmínka o sídelní lokalitě pochází z roku 1654.[16] Původní osadu tvořily rozptýlené zemědělské usedlosti na stráních údolí s řekou Chrudimkou, vznikaly postupně od 16. století, stávalo zde několik stavení, mlýn, pekařství a hostinec.[17]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Vesel%C3%BD_Kopec%2C_CZ171201-074.jpg/256px-Vesel%C3%BD_Kopec%2C_CZ171201-074.jpg)
Na kulturně významnou památku lidového stavitelství v podobě roubené usedlosti čp. 4 na Veselém Kopci poukázal památkář PhDr. Jaroslav Herout v 50. letech 20. století a navrhl ji zapsat mezi památkově chráněné objekty, společně s dalšími v okolních vesnicích (kovárna v Možděnici, venkovský zámek a železný hamr ve Svobodných Hamrech, židovské památky v Dřevíkově aj.).[15]
Zemědělská usedlost na Veselém Kopci čp. 4 (usedlost U Pilných) byla zapsána do státního seznamu kulturních památek v roce 1964 a patří mezi nejvýznamnější dochované, tzv. poloselské grunty s obytným stavením a chlévy, stodolou a roubeným haltýřem nad pramenem vody (holubník byl doplněn později), dokumentující pasekářské osídlování Železných hor.[18] Stavba je uvedena v písemné zprávě pocházející z roku 1654, tzv. soupisu berní ruly neboli daňových povinností v Českém království. V roce 1775 prodala vrchnost ze Svobodných Hamrů usedlost s poli a loukami a následně se střídali její majitelé.
V letech 1971–1972 byl památkově chráněný objekt opravován a po dohodě s majiteli v něm byla v roce 1972 zpřístupněna veřejnosti první expozice, světnice tkalce a stodola, v muzeu v přírodě s původním názvem Soubor lidových staveb a řemesel Vysočina. Postupně byly do lokality přemístěny další objekty představující kulturní historii venkova.
V roce 2013 byla jediná původní stavba (čp. 4) získána do vlastnictví Národního památkového ústavu a v letech 2014–2016 zrekonstruována.[15]
Geografie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Vesel%C3%BD_Kopec%2C_CZ171201-125.jpg/256px-Vesel%C3%BD_Kopec%2C_CZ171201-125.jpg)
Sídelní lokalita leží přibližně 5 km západně od Hlinska. Původní zástavba a objekty kulturních památek se nachází nad soutokem Dlouhého potoka s řekou Chrudimkou,[19] na východních až jihovýchodních svazích vyvýšeniny se zeměpisným názvem (oronymum) Na Veselém Kopci (578,5 m n. m.). Geograficky je součástí členité Stružinecké pahorkatiny, geomorfologického okrsku Sečské vrchoviny v jihovýchodní části pohoří Železných hor.
Krajina v lokalitě Veselého Kopce, její georeliéf, byl jedním z kriterií pro výběr umístění zamýšlené expozice muzea v přírodě, zejména orientace svahu vyvýšeniny Na Veselém Kopci, na který měly být postupně přeneseny stavby z jiných lokalit Českomoravské vrchoviny. Otevřený svah od jihovýchodu až jihu a naopak chráněný od severozápadu vrcholovou částí kopce byly důležité podmínky pro menší zátěž dřevěných částí staveb povětrnostními vlivy (kromě sídelní lokality Veselý Kopec zvažovány jako místa pro umístění muzea v přírodě městys Trhová Kamenice a vesnice Vortová, Všeradov, Zubří).[20]
Muzeum v přírodě
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Vesel%C3%BD_Kopec%2C_CZ171201-055.jpg/256px-Vesel%C3%BD_Kopec%2C_CZ171201-055.jpg)
Zakladatelem expozice lidové architektury a technického stavitelství na Veselém Kopci byl Luděk Štěpán (1932 – 2017), dobrovolný památkář v okrese Chrudim a v letech 1982–1992 jeho vedoucí, po profesionalizaci muzea s názvem Soubor lidových staveb Vysočina. V průběhu existence muzea do sídelní lokality přeneseno vícero významných památek lidového stavitelství z různých míst Českomoravské vrchoviny, například v roce 1985 mělo muzeum již 25 objektů představujících lidové stavby z Hlinecka, okolí Poličky a Litomyšle. Na výstavbě exponátů spolupracovali také dobrovolníci z Dřevíkova, Svobodných Hamrů, Veselého Kopce i jiných míst.[15]
V současnosti je Veselý Kopec známý zejména jako muzeum v přírodě,[21] po začlenění části venkovských domků urbanistického celku Betlém v centru města Hlinsko[22] v roce 1989 (vesnická památková rezervace od roku 1995)[23] jedna z expozic Souboru lidových staveb Vysočina, v letech 2003 až 2018 ve správě Národního památkového ústavu (v letech 2013–2018 v rámci Územní památkové správy na Sychrově).[24]
Národopisná muzejní expozice v přírodě, někdy též lidově označovaná jako skanzen podle švédského „vzoru“, reprezentuje v sídelní lokalitě Veselý Kopec, pod vrcholem vyvýšeniny Na Veselém Kopci (578,5 m n. m.), původní objekty lidového stavitelství pocházející z 18. a 19. století, především z tzv. Českého Horácka v rámci národopisné oblasti Horácko a geograficky navazujících regionů, Chrudimska a Litomyšlska.[25]
Expozice je každoročně spojena se slavnostmi masopustu, dožínek, veselokopeckého jarmarku a také vánočních obyčejů, pravidelně se na Veselém Kopci představují také různá tradiční řemesla. Od 11. prosince 2018 je expozice vesnice součástí Muzea v přírodě Vysočina, organizačně začleněného do Národního muzea v přírodě.
Skanzen ve filmu
Skanzen je také využíván filmaři. Vznikly zde tyto filmy a pohádky:
- Putování Jana Amose (1983, režie: Otakar Vávra)
- Cirkus Humberto (1988, režie: František Filip)
- Sedmero krkavců (1993, režie: Ludvík Ráža)
- Nesmrtelná teta (1993, režie: Zdeněk Zelenka)
- Nehynoucí láska (1994, režie: Bernard Rose)
- Golet v údolí (1995, režie: Zeno Dostál)
- Lotrando a Zubejda (1997, režie: Karel Smyczek)
- Jak přišli kováři k měchu (1998, režie: Vlasta Janečková)
- Zakletý vrch (1999, režie: Vlasta Janečková)
- O ševci Ondrovi a komtesce Jůlince (2005, režie: Zdeněk Kozák ml.)
- Tři životy (2007, režie: Jiří Strach)
- Český Honza (2007, režie: Zdeněk Kozák ml.)
- Nejlepší přítel (2017, režie: Karel Janák)
- Princezna a půl království (2019, režie: Karel Janák)
Odkazy
Reference
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-11-01].
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky – 1869–2011. Český statistický úřad. 21. prosince 2015. Dostupné online.
- ↑ Agentura ochrany přírody a krajiny České republiky. AOPK ČR: Přírodní poměry / Geomorfologie [online]. [cit. 2017-11-01]. Aplikace MapoMat. Dostupné online.
- ↑ Seznam.cz. Turistická mapa: obec Vysočina [online]. Mapy.cz [cit. 2016-10-16]. Dostupné online.
- ↑ Český úřad zeměměřický a katastrální. Základní mapa České republiky: Veselý Kopec [online]. [cit. 2017-11-01]. Dostupné online.
- ↑ Seznam.cz. Turistická mapa: katastrální území Dřevíkov [online]. Mapy.cz [cit. 2017-11-29]. Dostupné online.
- ↑ Územně identifikační registr ČR. Územně identifikační registr ČR [online]. 1999-01-01 [cit. 2009-10-22]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-02-20.
- ↑ Český statistický úřad. Historický lexikon obcí České republiky 1869 – 2011 [online]. [cit. 2018-03-01]. Heslo Dřevíkov, s. 111. Soubor ve formátu PDF ke stažení. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-04-30.
- ↑ Územně identifikační registr ČR: obec Vysočina [online]. [cit. 2017-11-01]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-11-07.
- ↑ Obec Vysočina [online]. [cit. 2016-10-16]. Dostupné online.
- ↑ Český statistický úřad. Sčítání lidu, domů a bytů 2001 [online]. 2003-12-22 [cit. 2010-02-01]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-03-29.
- ↑ Ministerstvo vnitra ČR. Adresy v České republice [online]. 2009-10-10 [cit. 2009-10-22]. Dostupné online.
- ↑ Český úřad zeměměřický a katastrální. Veselý Kopec: stavební objekty [online]. [cit. 2017-11-29]. Dostupné online.
- ↑ Obec Všeradov: historie [online]. [cit. 2017-12-06]. Králova Pila, rok založení (1302) na informačním panelu v obci. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-12-06.
- ↑ a b c d VOJANCOVÁ, Ilona; KŘIVANOVÁ, Magda, a kolektiv. Soubor lidových staveb Vysočina. Příprava vydání Ilona Vojancová, Magda Křivanová. 1. vyd. Chrudim: Národní památkový ústav, územní památková správa na Sychrově, 2016. 120 s. ISBN 978-80-905871-8-2.
- ↑ Český statistický úřad. Historický lexikon obcí České republiky 1869–2005. Příprava vydání Balcar, Vladimír; Havel, Radek; Křídlo, Josef; Pavlíková, Marie; Růžková, Jiřina; Šanda, Robert; Škrabal, Josef. Svazek 1. Praha: Český statistický úřad, 2006. 2 svazky (760 s.). ISBN 80-250-1311-1. S. 518.
- ↑ Obec Vysočina: Historie [online]. [cit. 2017-11-01]. Dostupné online.
- ↑ obytná budova s chlévy - Památkový Katalog. pamatkovykatalog.cz [online]. [cit. 2024-08-07]. Dostupné online.
- ↑ Zeměpisná mapa Česka: Veselý Kopec [online]. Mapy.cz [cit. 2017-11-01]. Dostupné online.
- ↑ Český rozhlas. Český rozhlas: Luděk Štěpán – zakladatel Veselého Kopce [online]. [cit. 2017-11-30]. Dostupné online.
- ↑ Veselý Kopec, expozice muzea v přírodě [online]. [cit. 2019-02-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-02-28.
- ↑ Betlém Hlinsko, expozice muzea v přírodě [online]. [cit. 2019-02-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-02-13.
- ↑ památková rezervace Hlinsko Betlém [online]. [cit. 2019-02-15]. Dostupné online.
- ↑ Národní památkový ústav. Soubor lidových staveb Vysočina: Veselý kopec [online]. [cit. 2016-10-16]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-07-31.
- ↑ Národní památkový ústav. Památkový katalog: soubor lidových staveb Vysočina [online]. [cit. 2017-11-29]. Dostupné online.
Literatura
VOJANCOVÁ, Ilona; KŘIVANOVÁ, Magda, a kolektiv. Soubor lidových staveb Vysočina. 1. vyd. Chrudim: Národní památkový ústav, územní památková správa na Sychrově, 2016. 120 s. ISBN 978-80-905871-8-2.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Veselý Kopec na Wikimedia Commons
- Katastrální mapa katastru Dřevíkov na webu ČÚZK
- Obec Vysočina - internetové stránky
Části obce Vysočina | |
---|---|
Části obce |
|