Vilemína Nerudová
Vilemína Nerudová | |
---|---|
![]() Vilemína Nerudová (1889) | |
Základní informace | |
Narození | 21. března 1838 Brno Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 15. dubna 1911 (ve věku 73 let) Berlín Německá říše ![]() |
Povolání | houslistka |
Nástroje | housle |
Ocenění | Litteris et Artibus (1863) Ingenio et arti |
Manžel(ka) | Ludvig Norman (1864–1869) Charles Hallé (1888–1895) |
Děti | Ludwig Norman-Neruda Felix Wilhelm Waldemar Norman-Neruda |
Rodiče | Josef Neruda |
Příbuzní | František Xaver Neruda[1], Amálie Wickenhauserová-Nerudová a Maria Nerudová (sourozenci) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vilemína Nerudová, německy Wilhelmine Neruda (používala též jméno Wilma; 21. března 1838 Brno[2] – 15. dubna 1911 Berlín) byla moravská houslistka z hudebnické rodiny. Je možné, že právě její ve své době i v západní Evropě dosti známé příjmení – spíše než to spisovatele Jana Nerudy – se stalo později, v roce 1920, inspirací (ačkoliv náhodnou) pro pseudonym chilského básníka Pabla Nerudy.[3]
Život
Narodila se v Brně do hudebnické rodiny, pokřtěna byla jmény Vilemína Marie Františka. Její otec Josef Neruda byl varhaníkem v brněnské katedrále a také další předkové měli pověst mimořádných muzikantů.
Hru na housle studovala nejprve u svého otce, následně u Leopolda Jansy ve Vídni a poté u Eduarda Hanslicka. Již od svých pěti let koncertovala po Evropě. Hrávala se svými sourozenci – houslistkou Marií a violoncellistou Viktorem (toho po jeho smrti zastupoval další z bratrů, František).
Koncertovala například i ve Švédsku, kde se jí dostalo uznání od tamního krále. Patřila k interpretkám houslových sonát Edvarda Griega v Anglii. Tou dobou ale působila ve Švédsku. Na konci sedmdesátých let 19. století však tuto zemi opustila a odstěhovala se na Britské ostrovy. I zde patřila k významným houslistkám a koncertovala po celé Evropě. Mezi její příznivce patřil také princ z Walesu, pozdější anglický král Eduard VII., jenž jí věnoval zámek v Asolu u Benátek.
Závěr života strávila pedagogickým působením v Berlíně, kde v roce 1911 zemřela.
Manželství a rodina
V letech 1864 až 1869 byla provdána za švédského dirigenta a skladatele Ludviga Normana, s nímž měla dvě děti. Později, v letech 1888–1895, byla vdaná za Charlese Hallého.
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Vilemína Nerudová na Wikimedia Commons
- Vilemína Nerudová v Českém hudebním slovníku osob a institucí
- Vilemína Nerudová v Encyklopedii dějin města Brna