Battenbergin prinssi Louis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/Ludwig_Alexander_von_Battenberg.jpg/250px-Ludwig_Alexander_von_Battenberg.jpg)
Louis Alexander Mountbatten, Milford Havenin 1. markiisi (alkuaan Battenbergin prinssi Ludwig (Louis) Alexander; 24. toukokuuta 1854 Graz, Itävalta – 11. syyskuuta 1921 Lontoo, Iso-Britannia)[1] oli saksalaissyntyinen Ison-Britannian merivoimien amiraali, joka toimi ensimmäisenä merilordina eli merivoimien komentajana vuosina 1912–1914. Hänen jälkeläisiään päätyi avioliittojen kautta Euroopan eri kuningasperheisiin.
Suku
Louis (Ludwig) von Battenbergin isä oli Hessenin prinssi Alexander Ludwig Georg Friedrich Emil von Hessen-Darmstadt und bei Rhein (1823–1888), joka oli morganaattisessa avioliitossa alhaisempaa syntyperää olleen kreivitär Julia von Hauken (1825–1895), kenraali Hans Moritz Hauken tyttären kanssa. Heidän lapsensa saivat vuonna 1858 ruhtinaallisen Battenbergin prinssin (tai prinsessan) arvon Saksassa sijainneen Battenbergin kaupungin mukaan. Louis Battenbergin veljiä olivat Bulgarian ruhtinas Alexander von Battenberg ja Heinrich von Battenberg, josta tuli Englannin kuningasperheen jäsen naituaan prinsessa Beatricen vuonna 1885.[2]
Louis meni vuonna 1884 naimisiin pikkuserkkunsa, prinsessa Viktoria von Hessen-Darmstadt und bei Rheinin (1863–1950) kanssa. Tämä oli Hessenin suurherttua Ludvig IV:n ja Englannin prinsessa Alicen tytär sekä Englannin kuningatar Viktorian lapsenlapsi.[1][2] Heillä oli kaksi poikaa, Milford Havenin 2. markiisi George Mountbatten (1892–1938) ja amiraali Louis Mountbatten, sittemmin jaarli Mountbatten of Burma. Tytär Alice oli kuningatar Elisabet II:n puolison prinssi Philipin äiti.[1] Toinen tytär Louise meni vuonna 1923 naimisiin Ruotsin kruununprinssin, tulevan kuningas Kustaa VI Aadolfin kanssa, ja hänestä tuli Ruotsin kuningatar.
Sotilasura
Louis liittyi Britannian kuninkaalliseen laivastoon vuonna 1868 ja sai samalla maan kansalaisuuden. Hän osallistui vuoden 1882 Egyptin-sotaretkeen ja sen yhteydessä Aleksandrian pommitukseen. Vuodesta 1902 Louis johti merivoimien tiedustelua. Hänet ylennettiin vuonna 1904 kontra-amiraaliksi ja 1908 vara-amiraaliksi. Vuosina 1908–1910 hän komensi Atlantin-laivastoa ja vuonna 1911 kahta kotilaivaston divisioonaa. Louis nimitettiin vuonna 1911 toiseksi ja vuonna 1912 ensimmäiseksi merilordiksi eli merivoimien komentajaksi. Hänen tehtävänään oli valmistella laivasto ensimmäiseen maailmansotaan.[3][4][1]
Heinäkuussa 1914 järjestetyn harjoitusmobilisaation yhteydessä Louis määräsi meriministeri Winston Churchillin pyynnöstä aluksia jäämään valmiustilaan, jossa ne myös olivat sodan puhjetessa elokuun alussa. Sodan sytyttyä Englannin valtasi saksalaisvastainen mieliala ja lehdistö hyökkäsi Battenbergin prinssiä vastaan tämän syntyperän vuoksi. Tämän vuoksi hän joutui eroamaan vasten tahtoaan merivoimien johdosta 29. lokakuuta 1914, alle kolmen kuukauden kuluttua sodan syttymisestä. Vuonna 1917 hän luopui kuningas Yrjö V:n pyynnöstä myös saksalaisesta prinssinarvostaan ja siihen liittyneistä läänityksistä Saksassa ja otti sukunimekseen Mountbatten. Heinäkuussa 1917 hänelle luotiin uudeksi aatelisarvoksi Milford Havenin markiisin arvonimi.[1][4][3] Sodan jälkeen hänet ylennettiin vuonna 1919 amiraaliksi ja vuonna 1921 laivastoamiraaliksi.[3]
Lähteet
- ↑ a b c d e Louis Alexander Mountbatten, 1st marquess of Milford Haven (englanniksi) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.2.2014.
- ↑ a b Nordisk familjebok (1904), s. 1072 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 4.2.2014.
- ↑ a b c Nordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 486 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 4.2.2014.
- ↑ a b Prince Louis of Battenberg (englanniksi) Firstworldwar.com. Viitattu 4.2.2014.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Battenbergin prinssi Louis Wikimedia Commonsissa
|