Boris Stein
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/70/Boris_Shtein_1927_%28cropped%29.jpg)
Boris Jefimovitš Stein (ven. Борис Ефимович Штейн, Štein; 1892 Aleksandrovsk[1] – 1961) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi Neuvostoliiton Helsingin-lähettiläänä vuosina 1933–1934.
Stein valmistui vuonna 1917 Pietarin polyteknisestä instituutista ja työskenteli vuodesta 1920 ulkoasiainkansankomissariaatissa, jossa hän toimi muun muassa kauppapoliittisen osaston, Puolan ja Baltian osaston sekä Keski-Euroopan osaston johtajana. Hän oli Neuvosto-Venäjän delegaation sihteerinä vuoden 1922 Genovan konferenssissa sekä myöhemmässä Haagin konferenssissa ja vuoden 1927 Geneven konferenssissa. Stein oli vuosina 1933–1934 lähettiläänä Suomessa ja vuosina 1935–1939 suurlähettiläänä Italiassa. Hän kuului Neuvostoliiton pysyvään valtuuskuntaan Kansainliitossa vuosina 1934–1937 ja oli Neuvostoliiton valtuuskunnan varajäsenenä YK:n yleiskokouksen kahdessa ensimmäisessä istunnossa. Vuodesta 1939 Stein oli ulkoasiainkansankomissariaatin (sittemmin ulkoministeriön) diplomaattikoulun professorina ja vuodesta 1945 lähetystöneuvoksena.[1] Hän kirjoitti useita teoksia Neuvostoliiton diplomaattisesta historiasta.
Maaliskuussa 1939 Stein lähetettiin Helsinkiin neuvottelemaan Suomen ja Neuvostoliiton puolustusyhteistyöstä, mikä oli jatkoa aiemmille Jartsev-neuvotteluille, sillä Suomen hallitus ei ollut suhtautunut lähetystösihteeri Boris Jartsevin suulla tehtyihin ehdotuksiin vakavasti tämän alhaisen muodollisen aseman vuoksi. Stein ehdotti, että Suomi vuokraisi Suomenlahden ulkosaaret Neuvostoliitolle 30 vuoden ajaksi ja vastineena Neuvostoliitto luovuttaisi Itä-Karjalasta Repolan ja Porajärven Suomelle. Hän tapasi Suomen ulkoministerin Eljas Erkon kuusi kertaa maalis–huhtikuussa 1939, mutta Suomen hallitus torjui kaikki ehdotukset.[2]
Lähteet
- ↑ a b Борис Ефимович Штейн (venäjäksi) Дипломатический словарь (1948), Hrono.ru. Viitattu 19.3.2017.
- ↑ Martti Turtola: ”Kansainvälinen kehitys Euroopassa ja Suomessa 1930-luvulla”, s. 35 teoksessa Talvisodan pikkujättiläinen. WSOY, Helsinki 1999.
|