Läpilyöntijännite
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/2_3_2007-vnt1.jpg/250px-2_3_2007-vnt1.jpg)
Läpilyöntijännite kuvaa jännitettä, jolla eristemateriaali tai kaasu ei enää pysty estämään sähkön kulkemista elektrodista toiseen. Läpilyöntijännitteen yksikkö on voltti.
Esimerkiksi akunkenkiä akkuun kytkettäessä ilmenevä kipinöinti on läpilyöntiä vaikka jännite onkin kovin pieni. Kappaleen läpilyöntijännite riippuu mm. materiaalin dielektrisestä lujuudesta (läpilyöntilujuudesta) ja kappaleen paksuudesta. Ilman dielektrinen lujuus on n. 3 kV/mm[1].
Eristeen läpilyöntilujuuteen vaikuttaa myös rasitusaika, siten että eristeet kestävät lyhytkestoista rasitusta huomattavasti paremmin kuin pitkäkestoista rasitusta, esimerkiksi aikavälillä 1 nanosekunti – 1 vuosi.[2]
Katso myös
- Valokaari
- Koronapurkaus
Lähteet
Aiheesta muualla
- Jarmo Partanen, Sähköpurkaukset, Lappeenrannan teknillinen yliopisto (pdf)[vanhentunut linkki]
Tämä tekniikkaan liittyvä artikkeli on tynkä. Voit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia.