Monica Aspelund
Monica Aspelund | |
---|---|
![]() Monica Aspelund vuonna 1987 | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 16. heinäkuuta 1946 (ikä 78) Vaasa |
Kansalaisuus | ![]() |
Ammatti | Laulaja |
Sukulaiset | sisko Ami Aspelund |
Muusikko | |
Laulukielet | suomi |
Aktiivisena | 1960– |
Tyylilajit | iskelmä |
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ] ![]() | |
Infobox OK |
Monica Helena Aspelund (s. 16. heinäkuuta 1946 Vaasa) on suomalainen iskelmälaulaja.
Ura
Kuusivuotiaasta lähtien Aspelund otti tanssitunteja ja voitti 11-vuotiaana kolmet iskelmäkilpailut lastensarjassa. Kilpailuissa hän tutustui Jörgen Peterseniin, joka järjesti hänelle myöhemmin levytyssopimuksen.lähde?
Vuonna 1960 Aspelund teki ensimmäisen singlensä: Katso, kenguru loikkaa / Kaupungilla juorutaan. 1960-luvun alkupuolella ilmestyi muutama muukin single, esimerkiksi Tahdon kaikki kirjeet takaisin (1961), Lady Sunshine and Mr. Moon (1962) ja En enää usko rakkauteen (1965). Päätyökseen hän toimi tuolloin mainospiirtäjänä, kunnes vuonna 1967 ryhtyi päätoimiseksi artistiksi.lähde?
Vuonna 1973 Monica Aspelund astui ruotsalaisyhtye Family Fourin riveihin. Perhesyiden vuoksi hän ei jatkanut uraa Ruotsissa. Ensimmäinen pitkäsoitto ilmestyi, kun Aspelund levytti yhdessä Kai Lindin kanssa Silja Linen tilaaman mainoslevyn Valkoiset laivat – Sininen meri (1974), joka sisälsi laivamatka-aiheisia lauluja, joista tunnetuin on Silja-valssi.lähde?
Yhteistyö Aarno Ranisen kanssa käynnistyi 1970-luvulla ravintolashow-ohjelmien merkeissä. Vuonna 1975 he tekivät yhdessä albumin Monica ja Aarno Ranisen orkesteri, joka sisälsi muun muassa ABBA-hittejä suomeksi ja euroviisukarsintakappaleen "Fasten Seatbelts".lähde?
Vuonna 1976 Aspelund osallistui euroviisukarsintoihin Aarno Ranisen sävellyksellä ”Joiku”, joka ei vielä menestynyt, mutta seuraavan vuoden ”Lapponia” sijoittui Lontoossa 1977 käydyssä loppukilpailussa kymmenenneksi. ”Lapponian” jälkeen Aspelundille tuli esiintymiskutsuja Afrikkaa ja Japania myöten.lähde?
Vuonna 1978 Aspelund ja Aarno Raninen osallistuivat Interviisuihin kappaleella ”Kultaa hopeaa”. Kappale pääsi mukaan Aspelundin samana vuonna julkaistulle ruotsinkieliselle albumille En karneval. Muut levyn kappaleet olivat uusia käännöksiä Aspelundin aikaisemmasta tuotannosta. Albumista tehtiin myös englanninkielinen versio. Menestystä siivittämään julkaistiin singlenä kappaleet Beating Booming / Valentino's Day.lähde?
1980-luvun alussa Aspelund erosi ja muutti kaksivuotiaan poikansa kanssa Floridaan, jossa hän asui, kunnes sai vuonna 1986 kutsun Helsingin kaupunginteatteriin Cats-musikaalin naispääosaan.lähde?
Monica Aspelund on tehnyt yhteistyötä myös sisarensa Amin kanssa. Vuoden 1975 euroviisukarsintoja varten Monica ja Ami perustivat duon Mon-Ami. Kilpailukappaleen ”Fasten Seatbelts” sanoitti Jukka Virtanen ja sävelsi Lasse Mårtenson. Seuraavana vuonna ilmestyi Monican ja Amin yhteinen hengellinen levy Credo – minä uskon. Myöhemmin he tekivät muun muassa musiikkishown Mon-Ami vuonna 1983 ja Ralf Långbackan ohjaaman pienoismusikaalin Kungsvägen - Kuninkaantie vuonna 1997.lähde?
Viimeisin levytys löytyy kokoelmalta Songs Finland sings. CD 1: Popular Finnish Songs in English (2002). Kyseessä on artistin englanniksi kääntämä versio Erik Lindströmin kappaleesta Ranskalaiset korot: High-heeled shoes.lähde?
Kesällä 2006 Monica Aspelund esiintyi 60-vuotisjuhlakonsertissaan Helsingissä Aino Acktén huvilalla ja Vuotalossa.lähde?
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018[1].lähde?
Muuta
Monica Aspelund ja Aarno Raninen olivat 30. syyskuuta 1978 palaamassa esiintymiskiertueelta Pohjois-Suomesta Helsinkiin ja joutuivat tällä matkalla kokemaan Suomen ensimmäisen lentokonekaappauksen.[2][3]
Diskografia
Albumit
- Valkoiset laivat – Sininen meri (Silja Line 1974, Kai Lindin kanssa)
- Credo – minä uskon (RCA 1975, Ami Aspelundin kanssa)
- Monica ja Aarno Ranisen orkesteri (RCA, 1975)
- Lapponia (RCA, 1977)
- En karneval (RCA, 1978)
- Laulut ne elämää on (RCA, 1979)
- Valentino's Day (Swe Disc, 1979)
- Pori Big Band with Monica Aspelund (Pori Jazz Productions, 1980)
Singlet
- Katso kenguru loikkaa / Kaupungilla juorutaan (1960)
- En tiedä / Nostakaa ankkurit (1960)
- Se on hän / Jodel boogie (1961)
- Tahdon kaikki kirjeet takaisin / Kanssas onneen taas mä astelen (1961)
- Hallo hallo hallo / Tina ja Marina (1962)
- Lady sunshine and mr. moon / Tyttö ja raudikko (1962)
- Rinnakkain / Lauantaina kalastamaan (1963)
- Aaveet suolla / En pikkusisko olekaan (1963)
- Esko kaapissa / Kolmas pyörä (1964)
- Sua ilman ei lauluni soi / Porojen jenkka (1964)
- En enää usko rakkauteen / Taikakeinu (1965)
- En ilman häntä olla voi / Espanjalainen kirppu (1966)
- Kortin saat sä jostakin / Vain rakkaus sen aikaan saa (1973)
- Hasta manana / Honey honey (1974)
- Joiku / Maailmantäysi aikaa (1976)
- Lapponia / La la laula laulu (1977)
- Lapponia / La la sjung en sång (1977)
- Lapponia / La la sing a song (1977)
- Laponie / Chante avec moi (1977)
- Lapponia / So bist du (1977)
- That is the name of the game / Valentino's day (1978)
- Beating booming / Valentino's day (1978)
- Golden Christmas / Tule joulu kultainen (1979)
- Par avion / Sulan syliisi (1980)
---
- EP:
Een "plaat" van Opstalan(Lapponia) / En karneval / Jojk / So You're Having an Affair (1978)
Lähteet
- Latva, Tony – Tuunainen, Petri: Iskelmän tähtitaivas: 500 suomalaista viihdetaiteilijaa. WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3
- Monica Aspelundin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
- Monica Aspelundin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
- Monica Aspelundin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Viitteet
- ↑ Taiteilijaeläkkeiden saajissa eniten muusikoita ja kuvataiteilijoita Taiteen edistämiskeskus (Taike). 5.3.2018. Arkistoitu 6.3.2022. Viitattu 6.3.2022.
- ↑ Puintila, Lauri: Kaappari Lamminparras, s. 56–57. Helsinki: WSOY, 2010.
- ↑ Vatka, Miia: Monica Aspelund ja Oulun lentokonekaappaus: Kauhua ilmassa 9.6.2021. Iltalehti.
Aiheesta muualla
- Monica Aspelundin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
- Lapponia. Ylen Elävä arkisto.
- Joiku. Ylen Elävä arkisto.
- Aspelund, Monica hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
|
|