Nabil Maâloul
![]() | ||
Henkilötiedot | ||
---|---|---|
Syntymäaika | 25. joulukuuta 1962 (ikä 61) | |
Syntymäpaikka | Tunisia | |
Pelipaikka | Keskikenttäpelaaja | |
Seura | ||
Seura | ![]() | |
Tehtävä | päävalmentaja | |
Seurat | ||
Vuodet | Seura | O (M) |
1981–1989 1989–1991 1991–1994 1994–1995 1995–1999 1999–2000 | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Maajoukkue | ||
1988 | ![]() ![]() | ? (11) 3 (1) |
Valmennusura | ||
2004–2006 2006 2010–2012 2012–2013 2013 2014 2015–2016 2017–2018 2018– | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Nabil Maaloul (arab. نبيل معلول; s. 25. joulukuuta 1962) on tunisialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Heinäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut Al Duhailin päävalmentajana.
Ura
Maaloul aloitti jalkapalloilun 6-vuotiaana ja siirryttyään ammattilaiseksi hän edusti pitkään Espérancea 1980-luvulta aina 1990-luvun puoleen väliin saakka. Tämän aikana Maaloul saavutti seitsemän Tunisian mestaruutta, sekä kolme cupin voittoa. Hän voitti myös kerran Tunisian pääsarjan maalikuninkuuden kaudella 1987–1988 14 maalilla.[1] Sittemmin Maaloul siirtyi kaudeksi 1994–1995 CA Bizertiniin, josta matka jatkui seuraavalla kaudella Club Africainiin. Hän pelasi joukkueessa kolme kautta, kunnes joutui erimielisyyksiin joukkueen puheenjohtajan Slim Chiboubin kanssa. Maaloul matkasi vielä vuodeksi Saudi-Arabiaan, jossa hän päätti uransa.
Maajoukkue
Maaloul edusti Tunisian maajoukkuetta 1980-luvulla, pelaten muun muassa vuoden 1988 kesäolympialaisissa. Joukkue sijoittui tuolloin sijalle yhdeksän. Hän pelasi jokaisessa kolmessa ottelussa.[2]
Saavutukset
- Tunisian-mestaruus (8): 1982, 1985, 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1996
- Tunisian liigan maalikuninkuus: 1988 (14 maalia)
- Tunisian cup (3): 1986, 1989, 1991
- Arabian Mestarien liiga: 1993
- African Cup of Champions Clubs: 1994
Valmentajanura
Valmentajaksi Maaloul päätyi vuoden 2004 tietämillä oltuaan Tunisian maajoukkueen apuvalmentaja, kun Tunisia voitti historiansa ensimmäisen Afrikan-mestaruuden. Hän toimi roolissaan aina syyskuuhun 2006 asti, kunnes valmennusryhmä erotettiin. Maaloul valmensi myös lyhyen aikaa CA Bizertinia kaudella 2005–2006.
Joulukuussa 2010 Maaloul palasi takaisin valmennustehtäviin Espérancen peräsimeen.[3] Hän johdatti myös joukkueensa tripla mestaruuteen vietyään joukkueensa Tunisian mestariksi heinäkuussa 2011, Tunisian cupin mestariksi ja marraskuussa 2011 Afrikan Mestarien liigan mestariksi. Tammikuussa 2012 Maaloul sai potkut Espérancesta.[4] Hän palasi toukokuussa 2012 takaisin Espérancen valmentajaksi Michel Decastelin tilalle, joka korvasi hänet alun perin. Hän johdatti kauden päätteeksi Espérancen toistamiseen Tunisian mestaruuteen. Sen sijaan Mestarien liigan loppuottelussa Maaloulin Espérance hävisi Al-Ahlille yhteismaalein 3–2. Kaudella 2012–2013 Maaloul piti Esperancen uudistuneessa sarjassa kärkipaikalla, kunnes tammikuussa 2013 ilmoitti purkaneensa sopimuksensa riitaannuttuaan Esperancen puheenjohtajan kanssa.[5]
Helmikuussa 2013 Maaloul nimitettiin odotetusti Tunisian maajoukkueen päävalmentajaksi kahden vuoden sopimuksella.[6] Hän oli johdattaa Tunisian jatkoon vuoden 2014 MM-kisojen karsinnoissa, mutta maa hävisi Cap Verdelle päätösottelussa maalein 2–0. Ottelun jälkeen Maaloul ilmoitti eroavansa tehtävästä.[7] Myöhemmin Tunisia ilmoitettiin voittajaksi hylkäyksellä, kun Cap Verde oli käyttänyt pelikiellossa olevaa pelaajaa kokoonpanossaan.[8]
Elokuussa 2018 Maâloulista tuli Al-Duhailin päävalmentaja.[9]
Saavutukset
- Tunisian-mestaruus: 2011, 2012
- Tunisian cup: 2011
- Afrikan Mestarien liiga: 2011
- Hopeaa: 2012
Lähteet
- ↑ Palmarès Championnat de Tunisie de Football Kawarji Viitattu 21.9.2009 (ranskaksi)
- ↑ Nabil MAALOUL (Arkistoitu – Internet Archive) FIFA Viitattu 21.9.2009 (englanniksi)
- ↑ ES Tunis: Nabil Maâloul nouvel entraîneur emarrakech.info 28.12.2010 Viitattu 25.1.2011 (ranskaksi)
- ↑ Maaloul quitte l'Espérance de Tunis
- ↑ ES Tunis : Maaloul quitte le navire FootAfrica 365 31.1.2013 Viitattu 2.2.2013 (ranskaksi)
- ↑ Tunisie : Maaloul à la barre FootAfrica 365 15.2.2013 Viitattu 16.2.2013 (ranskaksi)
- ↑ Tunisia coach quits after World Cup elimination Reuters 11.9.2013 Viitattu 19.19.2013 (englanniksi)
- ↑ Tunisia to replace Cape Verde in World Cup qualifying Goal.com 12.9.2013 Viitattu 19.9.2013 (englanniksi)
- ↑ Nabil Maaloul nouvel entraîneur d'Al Duhail (Arkistoitu – Internet Archive)
Edeltäjä: Maher Kanzari | Espérancen päävalmentaja 12/2010–1/2012 | Seuraaja: Michel Decastel |
Edeltäjä: Djamel Belmadi | Al-Duhailin päävalmentaja 2018– | Seuraaja: – |
1 Chouchane | 2 Ouahchi | 3 Chahat | 4 Mizouri | 5 Ben Nasi | 6 Smirani | 7 Limam | 8 Abid | 9 Yakoubi | 10 Dhiab | 11 Rouissi | 12 Maaloul | 13 Mheddhebi | 14 Mahjoubi | 15 Ben Yahia | 16 Rannene | 17 Bousnina | 18 Okbi | 19 Baouab | 20 Fessi | Valmentaja Piechniczek
1 Ben Mustapha | 2 S. Ben Youssef | 3 Benalouane | 4 Meriah | 5 Haddadi | 6 Bedoui | 7 Khaoui | 8 F. Ben Youssef | 9 Badri | 10 Khazri | 11 Bronn | 12 Maâloul | 13 Sassi | 14 Ben Amor | 15 Khalil | 16 Mathlouthi | 17 Skhiri | 18 Srarfi | 19 Khalifa | 20 Chaalali | 21 Nagguez | 22 Hassen | 23 Sliti | Valmentaja Maâloul