Peninsaari
Peninsaari (ven. Малый остров, Malyi ostrov, "Vähäinen", vuoteen 1950 ven. Пенинса(а)ри, Peni(n)sa(a)ri) on yksi Suomenlahden ulkosaarista Leningradin alueen länsiosassa Venäjällä. Hallinnollisesti se on osa Jaaman kuntapiirin Laukaansuun maalaiskuntaa. Nimen pohjalla on mahdollisesti ikivanha suomen (ja viron) koiraa merkitsevä sana 'peni' (vrt. myös matkaa ilmaiseva peninkulma ja koiranpentua kuvaava penikka).[1]
Historia
Peninsaari oli osa Lavansaaren kuntaa, joka kuului Suomeen. Saaren itärannalla, Pataniemen lähellä, oli kalastajien asumuksia. Talvisodan alussa 1939 puna-armeija miehitti saaren ja Suomi joutui luovuttamaan sen Neuvostoliitolle sodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940.
Penin kaupunki
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/62/Kalamajoja_Peninsaaressa.jpg/250px-Kalamajoja_Peninsaaressa.jpg)
finna.fi
1930-luvulla Penin kaupungiksi kutsuttu kalastajien asumusryhmä koostui kymmenistä pienistä siirrettävistä taloista, joita talvella siirrettiin hevosilla saaren lähistöllä meren jäällä sen mukaan miten jään alla hailiparvet liikkuivat. Ikkunalla ja kaminalla varustetut talot olivat noin kuuden neliömetrin suuruisia ja niihin saattoi majoittua neljäkin kalastajaa. Kalastajat tulivat parinkymmenen kilometrin päästä Lavansaarelta ja he saattoivat asua viikkokausia Penin kaupungissä. Työssä olivat vaaroina railot ja mahdollisuus joutua irronneen jäälautan mukana ajelehtimaan merellä. Ostajat ("raasselit") tulivat mantereelta hevoskaravaaneilla ostamaan kalasaaliit suoraan avannoilta. Lähin hailien myyntikeskus mantereella oli Koivistolla.[2]
Lähteet
- ↑ http://www.kotus.fi/index.phtml?s=973 (Arkistoitu – Internet Archive) Kotimaisten kielten keskus peninkulmasta: Liian pitkä askel
- ↑ Vaeltava kalakaupunki. Hengenvaarallinen mökkiyhteiskunta Suomenlahden jäällä. Reportterimme Penin kalakaupungin vieraana, Seura, 17.03.1938, nro 11, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot