Pierfrancesco Pavoni
Mitalit | |||
---|---|---|---|
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
MM-kilpailut | |||
![]() | Helsinki 1983 | 4 × 100 metriä | |
EM-kilpailut | |||
![]() | Ateena 1982 | 100 metriä | |
Sisäratojen MM-kilpailut | |||
![]() | Indianapolis 1987 | 60 metriä | |
![]() | Budapest 1989 | 60 metriä | |
Sisäratojen EM-kilpailut | |||
![]() | Liévin 1987 | 60 metriä | |
![]() | Glasgow 1990 | 60 metriä | |
Välimeren kilpailut | |||
![]() | Casablanca 1983 | 100 metriä | |
![]() | Casablanca 1983 | 4 × 100 metriä |
Pierfrancesco Pavoni (s. 21. helmikuuta 1963 Rooma) on italialainen pikajuoksun MM- ja EM-mitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan milanolaista Pro Patria Pierrel/Pro Patria Osama -seuraa. Pituudeltaan hän on 182 cm.[1]
Pavoni saavutti Utrechtin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1981 pronssia 100 metrin juoksussa tuulituloksella 10,39. Hän sijoittui Milanon sisäratojen EM-kilpailuissa 1982 60 metrillä neljänneksi. Hän saavutti samana vuonna Ateenan EM-kilpailuissa hopeaa 100 metrillä ajalla 10,25. 4 × 100 metrin viestissä Italia oli neljäs. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä kolmannen osuuden hopeaa saavuttaneessa Italian joukkueessa. Samojen kisojen 100 metrillä hän karsiutui toisissa alkuerissä.[2][3] Myöhemmin syksyllä hän voitti Casablancan Välimeren kilpailuissa kultaa 100 metrillä ajalla 10,24[2][3] ja 4 × 100 metrin viestissä[1].
Pavoni kärsi loukkaantumisista kausilla 1984–1986[1]. Hän karsiutui 100 metrin alkuerissä Los Angelesin olympialaisissa 1984 ja 60 metrin välierissä Pireuksen sisäratojen EM-kilpailuissa 1985. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli pikaviestissä viides.[2][3]
Pavoni saavutti Liévinin sisäratojen EM-kilpailuissa 1987 hopeaa 60 metrillä ajalla 6,58. Saman talven Indianapoliksen MM-hallikilpailuissa hän sai 60 metrillä pronssia ajalla 6,59. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui seitsemänneksi sekä 100 että 200 metrillä ja kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Italian 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen.[2][3]
Pavoni sijoittui 1988 Budapestin sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Soulin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrillä toisissa alkuerissä ja oli pikaviestissä viides. Hallikaudella 1989 hän sijoittui 60 metrillä neljänneksi Den Haagin EM-kilpailuissa ja saavutti pronssia Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 6,61. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 1990 hän oli 60 metrillä toinen ajalla 6,59. Saman vuoden Splitin EM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.[2][3]
Pavoni voitti Italian-mestaruuden 100 metrillä 1982, 1983 ja 1987 sekä 200 metrillä 1987[1]. Hän juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,22 Ostiassa 11. syyskuuta 1986 ja 200 metrin ennätyksensä 20,38 Grossetossa 10. elokuuta 1987. Sisäradoilla hän juoksi 60 metriä tuolloiseen Italian ennätysaikaan 6,55 Pireuksessa 7. maaliskuuta 1990. 200 metriä hän juoksi hallissa parhaimmillaan aikaan 20,65 Torinossa 12. helmikuuta 1987.[2][3]
Lähteet
- ↑ a b c d Pierfrancesco Pavoni Olympedia. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f Pierfrancesco Pavoni Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f Pierfrancesco Pavoni Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). (englanniksi)
|