Sicherheitsdienst
Sicherheitsdienst | |
---|---|
![]() SD:n hihamerkki | |
Toiminnassa | 1932–1945 |
Valtio | ![]() |
Aselajit | Schutzstaffel Allgemeine SS |
Rooli | tiedustelupalvelu |
Osa joukkoa | RSHA |
Tukikohta | Berliini |
Infobox OK |
Sicherheitsdienst (suom. Turvallisuuspalvelu), lyhyemmin SD, oli natsi-Saksan Schutzstaffelin (SS) tiedustelupalvelu.[1]
Sicherheitsdienstin perusti viestiupseeri Reinhard Heydrich vuonna 1932 SS:n vastavakoilun järjestämiseksi. Se nousi SS:n tiedusteluorganisaatioksi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan 1933. Se ei kyennyt syrjäyttämään kilpailijaansa Abwehria ennen vuoden 1944 Adolf Hitlerin murhayrityksen jälkipuhdistuksia. SD:n tehtävänä oli tunnistaa varsinaiset tai mahdolliset natsihallinnon vastustajat ja poistaa heidän aiheuttamansa uhka hallinnolle. Tämän tehtävän täyttämiseen SD loi agenttijärjestön ja hankki tiedonantajia ympäri valtakuntaa ja myöhemmin myös valloitetuilta alueilta. Järjestö koostui muutamasta sadasta täysipäiväisestä agentista ja muutamasta tuhannesta tiedonantajasta.[2]
Vuonna 1936 poliisivoimat jaettiin kahteen organisaatioon: Ordnungspolizei (’Järjestyspoliisi’) ja Sicherheitspolizei (’Turvallisuuspoliisi’). Sicherheitspolizei koostui rikospoliisista (saks. Reich Kriminalpolizei, Kripo) ja salaisesta valtiollisesta poliisista (Geheime Staatspolizei, Gestapo). Heydrichistä tuli turvallisuuspoliisin ja SD:n johtaja.
Toinen maailmansota
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Bundesarchiv_Bild_101I-380-0069-37%2C_Polen%2C_Verhaftung_von_Juden%2C_SD-M%C3%A4nner.jpg/250px-Bundesarchiv_Bild_101I-380-0069-37%2C_Polen%2C_Verhaftung_von_Juden%2C_SD-M%C3%A4nner.jpg)
SD nousi keskeisimmäksi tekijäksi, kun valtakunnan pääturvallisuusvirasto RSHA perustettiin. SD:n operatiivisista osista muodostettiin Amt III (paitsi ulkomaan tiedustelun osalta, joka sijoitettiin Amt VI:een), Gestaposta Amt IV ja Kriposta vastaavasti Amt V. SD oli tiedonhankintavirasto, Gestapo ja Kripo puolestaan olivat poliittisen poliisijärjestelmän toimeenpanevia virastoja. SD antoi tarvittaessa taustatukea Gestapolle. Sekä SD että Gestapo olivat vankasti Heinrich Himmlerin hallinnan alaisena hänen toimiessaan Saksan poliisivoimien johtajana. Myöhemmin vuonna 1944 useimmat osat sotilaallisen tiedustelun Abwehr-organisaatiosta liitettiin Amt VI:een.lähde?
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/SDpreparing.jpg/250px-SDpreparing.jpg)
Vuodesta 1941 SD perusti valloitetuille alueille erityisiä ihmisten surmaamisryhmiä, Einsatzgruppen (’Toimintaryhmät’), virallisesti Einsatzgruppen der Sicherheitspolizei und des SD. Tarkoitus oli surmata natsihallinnon ei-toivotuksi määrittelemä väestö (Untragbaren Elemente) itärintaman valloitetuilta alueilta. Päätehtävä oli etsiä ja tappaa juutalaisia ja kommunisteja, mutta kohteeksi joutui myös romaneita, älymystön edustajia sekä mielenvikaisia.lähde?
Johtajat
Heydrich oli turvallisuuspoliisin ja SD:n (RSHA) johtaja salamurhaamiseensa asti vuonna 1942, jonka jälkeen tehtävässä toimi Ernst Kaltenbrunner. Kaltenbrunner otti viran vastaan 30. tammikuuta 1943 ja pysyi johdossa sodan loppuun asti.lähde?
Sodan jälkeen SD:n korkeinta johtoa joutui oikeuteen sotarikoksista Nürnbergissä. Organisaation johtajana Ernst Kaltenbrunner todettiin syylliseksi rikoksiin ihmiskuntaa vastaan. Hänen kuolemantuomionsa toteutettiin hirttämällä.lähde?
Suomi
Jatkosodan loppuvaiheissa natsi-Saksan ja Suomen välirikon lähestyessä ja Suomen pyrkiessä erillisrauhaan vuorineuvos Petter Forsström osallistui elokuussa 1944 Saksan tiedustelupalvelu SD:n organisoimaan kokoukseen, jossa perustettiin saksalaismielinen vastarintaliike Suomeen.[3] Forsström osaltaan rahoitti organisaation toimintaa muun muassa ostamalla moottoriveneitä, joilla hoidettiin etappikuljetuksia Ruotsiin.[4][5][6] Organisaation paljastumisen jälkeen Forsström sai kuuden vuoden kuritushuonetuomion, josta hän kärsi käytännön mukaan puolet.lähde?
Muita SD:n yhteyshenkilöitä Suomessa
![]() | Tätä artikkelia tai sen osaa on pyydetty parannettavaksi, koska se ei täytä Wikipedian laatuvaatimuksia. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelia tai merkitsemällä ongelmat tarkemmin. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. Tarkennus: Massiivinen taulukko siirrettävä omaksi artikkeliksi, siihen linkki (Pääartikkeli: Luettelo SD:n yhteyshenkilöistä Suomessa) ja korjattava viitteet.) |
SD:n yhteyshenkilö | |||
---|---|---|---|
Arvo, ammatti, tehtävä | Nimi | Lähde | |
amiraali | Gustav von Schoultz | [7][8][9][10][11] | |
kenraalieversti | Lothar Rendulic | [12][13] | |
kenraalimajuri | Harald Roos | [14] | |
eversti | Aladár Paasonen | [15] | |
sotakirjailija | Niilo Lappalainen | ||
everstiluutnantti | laivanvarustaja | Ragnar Nordström | [16][17][18] |
Carl Lindh | [19][20] | ||
Johan Fabritius | [21][20][16][22][23] | ||
komentajakapteeni | Fregattenkapitän | Alexander Cellarius | [24][20][25][13][26][27][22][13][6][28][27][23] |
majuri | Sturmbannführer | Alarik Bross | [29][30][31][32][20][22][13][6][28][27] |
kaukopartio-osaston johtaja | Pauli Marttina | [15] | |
Harri Paarma (ent. Paatsalo, Osasto Paatsalo) | [15] | ||
sukellusveneen kapteeni | Hauptsturmführer | ”N. N. Pancken” (myös ”A. Alava”, ”der Alte” ja ”Karl-Wilhelm Pancke”) | [27][22] |
kapteeni | Seppo Veli Heikkilä | [33][20][16][6][22][27] | |
Jouko Itälä | [34][35][36] | ||
Lauri Törni | [37][20][16][38][39][40][41][42][22][6][28][27][23] | ||
Karl-Erik Ladau | [43] [44] | ||
kapteeni | Pentti Railio | [45][46][47][48][49] | |
ratsumestari | Vaaranniemi | [50] | |
luutnantti | Obersturmführer | Antti Aaltonen | [43] [44] |
Veikko Lavola | [49] | ||
Hans Seidl | [51][7][8] | ||
Raski | [35] | ||
Appel | [35] | ||
Korpela | [35] | ||
Jalo Solmu Korpela | [52][20][23][22] | ||
Untersturmführer | Claes Purjo | [43][44][13][53][13] [44] | |
Kai Laurell | [51][49] [44] | ||
Wilhelm Laqua | [12][54] | ||
Matti Autio | [55][43] [44] | ||
vänrikki | Larsson | [35] | |
Heikki Valtasaari | [49] | ||
Ylikoski | [35] | ||
Sturmmann | Mauno Alhainen | [55] [44] | |
Uuno Veli Korpela | [44] | ||
Scharführer | Niilo Tikanoja | [55][56] | |
kaukopartiomies | Arthur Björklund | [57][16][22][23] | |
Urho Gunnar Rantala | [58] | ||
Kaarlo Sarasalo | [43][59][44] | ||
sotilasasiamies | Edmund Sala | [60] | |
suurlähettiläs | T. M. Kivimäki | [52][61] | |
vapaaherratar | Ruth Munck | [7][8][62][63][64][13] | |
diplomaatti | Hans Metzger | ||
professori | Lauri Pihkala | [14] | |
Johannes Öhquist | [7][8][53][13] | ||
tohtori | Erkki Osmonsalo | [3] [65] | |
toimitusjohtaja | Aarne Runolinna | [66][20][7][8][28][27][23] | |
antropologi | Yrjö von Grönhagen | [67][13][10][13] | |
pankinjohtaja | Matts Cygnel | [27] | |
AKS:n puheenjohtaja | Vilho Helanen | [68][20] | |
diplomi-insinööri | Thoralf Kyrre | [69][16][70][58][71][6][72][27][73][23][74] | |
insinööri | Karl Sundholm | [75][27][22][6][23] | |
toimittaja | Karl Jansson | [33][20][16][27][23] | |
Eero Rekola | [7][8] | ||
koodinpurkaja | Elli Poikonen | [6][76][13][27][71] | |
liikemies | Arne Blom | [15] | |
Unto Boman | [77][8][44][78] | ||
Etsivän keskuspoliisin päällikkö | Arno Anthoni | [15] | |
ylietsivä | Arvid Ojasti | [79][49] | |
Valpon apulaispäällikkö | Bruno Aaltonen | ||
etsivä | Stig Hedman | [44] | |
Urho Rantala | [80][58] | ||
Erkki Räikkönen | [81][8] | ||
Gunnar von Hertzen | [81][8] | ||
Allan Larvia | [7][8] | ||
Richard Swahn | [7][8] | ||
P. H. Norrmén | [7][8] | ||
Örnulf Tigerstedt | [7][8] | ||
opiskelija | Timiö Räihä | [23] | |
lotta | Irja Kinnunen | [82][49] |
Lähteet
- Suomen jääkärien elämäkerrasto: I täydennysosa. Jääkäriliitto, 1957.
- Ahto, Sampo: Aseveljet vastakkain. Lapin sota 1944–1945. Kirjayhtymä, 1980. ISBN 951-26-1726-9.
- Bath, Matthias: Der SD in Dänemark 1940–1945. Heydrichs Elite und der Gegenterror. Berlin: Neuhaus, 2015. ISBN 978-3-937294-03-2. (saksaksi)
- Biddiscombe, Perry: The SS Hunter Battalions: The Hidden History of the Nazi Resistance Movement 1944–5. Tempus, 2006. ISBN 0752439383. (englanniksi)
- Ekberg, Henrik: Führerns trogna följeslagare. Den finländska nazismen 1932–1944. Schildts, 1991. ISBN 9789515005229. (ruotsiksi)
- Kaino, Tuokko: 1. Divisioona 1941–1944.. Saarijärvi: JR 56:n ja 60:n Kilta – 1.D:n historiatoimikunta, 1995. ISBN 952-90-6970-7.
- Lappalainen, Niilo: Aselevon jälkeen. WSOY, 1997. ISBN 9510218138.
- Lappalainen, Niilo: Vaarallisilla teillä. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22665-3.
- Metzger, Hans: Poliittiset aseveljet: Kolmannen valtakunnan edustajana jatkosodan Suomessa 1941–1944. Otava, 1986. ISBN 951-1-09132-8.
- Nevakivi, Jukka: 40 vuotta Lapin sodasta. Oulu: Kaleva, 1984. ISBN 951-9306-11-0.
- Nordström, Ragnar: Voitto tai kuolema. Jääkärieverstin elämä ja perintö. Suomentanut ja huomautuksin varustanut Raimo-Ragnar Nordström. Helsinki: WSOY, 1996. ISBN 951-0-21250-4.
- Pohjonen, Juha: Maanpetturin tie. Maanpetoksesta Suomessa vuosina 1945–1972 tuomitut. Otava, 2000. ISBN 9511169947.
- Silvennoinen, Oula: Salaiset aseveljet. Suomen ja Saksan turvallisuuspoliisiyhteistyö 1933–1944. Otava, 2008. ISBN 978-951-1-21501-1.
- Silvennoinen, Oula: Suomalaiset fasistit, Mustan sarastuksen airuet. WSOY, 2016. ISBN 9789510401323. Teoksen verkkoversio (PDF).
- Simola, Matti: Isänmaan puolesta – Suojelupoliisi 50 vuotta. Gummerus, 1999. ISBN 51-20-5477-9.
- Uola, Mikko: ”Suomi sitoutuu hajottamaan…” – Järjestöjen lakkauttaminen vuoden 1944 välirauhansopimuksen 21. artiklan perusteella. SHS, 1999. ISBN 951-710-119-8.
- Uola, Mikko: Unelma kommunistisesta Suomesta 1944–1953. Minerva, 2013. ISBN 9789524928168.
- Vertanen, Anu: Rintamalta Ratakadulle. Suomalaiset SS-miehet kommunistisen Valpon kohteina 1945–1948. Suomen historian Pro gradu -tutkielma. 106 sivua. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 28.8.2005. Teoksen verkkoversio (PDF).
- Westerlund, Lars: Itsetehostuksesta nöyryyteen: suomensaksalaiset 1933–46. Kansallisarkisto, 2011. ISBN 978-951-53-3348-3. Arkistoitu (PDF).
- Westerlund, Lars: Saksalaisten ja neuvostosotilaiden lapset Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Itävallassa, Puolassa ja Itä-Karjalassa: Ulkomaalasten sotilaiden lapset Suomessa 1940–1948 Osa II. Nord Print, 2011. ISBN 978-951-53-3350-6. Teoksen verkkoversio (PDF).
Viitteet
- ↑ Søren Prien (päätoim.): Kolmas valtakunta: Historian käännekohtia 2, s. 58. Bonnier, 2011. ISBN 978-82-535-3199-1.
- ↑ Ortamo, Simo: Gestapo ei pitänyt koko Saksaa kauhun vallassa vaan sai innokasta apua – historioitsija murtaa viisi myyttiä Yle Uutiset. 26.8.2016. Yleisradio. Viitattu 4.2.2017.
- ↑ a b Lappalainen 1997, s. 107
- ↑ Lappalainen 1997, s. 110
- ↑ Pohjonen 2000, 29
- ↑ a b c d e f g h http://w3.verkkouutiset.fi/arkisto/Arkisto_2000/27.lokakuu/nord4300.htm
- ↑ a b c d e f g h i j http://www.hs.fi/kulttuuri/a1353053983092
- ↑ a b c d e f g h i j k l m Ekberg 1991
- ↑ von Schoultz, Gustaf Uppslagsverket Finland. Viitattu 28.2.2015.
- ↑ a b Uola 2013 s. 214–215
- ↑ Westerlund 2011 s. 170
- ↑ a b Lappalainen 1997, s. 112
- ↑ a b c d e f g h i j k Westerlund 2011
- ↑ a b Lappalainen 1997, s. 120
- ↑ a b c d e Lappalainen 1997, s. 110–111
- ↑ a b c d e f g http://web.archive.org/web/20060113002438/http://www.kaapeli.fi/tutki/cronvall99.htm
- ↑ Lappalainen 1997, s. 107–108, 110
- ↑ Nordström 1996
- ↑ Lappalainen 1997, s.106, 107, 109–111, 116–118
- ↑ a b c d e f g h i j Helsingin Sanomat 27.6.1946/1996
- ↑ Lappalainen 1997, s. 107, 116–119
- ↑ a b c d e f g h i Salomaa, Markku: Törni, Lauri (1919–1965) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 1.3.1998 (päivitetty 15.6.2015). Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
- ↑ a b c d e f g h i j Suupohjan Sanomat 25.07.1946
- ↑ Lappalainen 1997, s. 106, 116–118
- ↑ Alava 1978, s. 178–179
- ↑ http://paber.ekspress.ee/Arhiiv/1999/39/Aosa/Elu30.html
- ↑ a b c d e f g h i j k l http://sydaby.eget.net/fi/krstv/sondern.htm
- ↑ a b c d Pohjonen 2000, 33
- ↑ Metzger 1986, s. 64-66, 92
- ↑ http://www.foia.cia.gov/sites/default/files/document_conversions/1705143/BROSS,%20ALARICH%20ALFONS%20JOHANN_0086.pdf
- ↑ Lappalainen 1998 s. 103-104
- ↑ Lappalainen 1997, s. 106, 112, 116–118
- ↑ a b Lappalainen 1997, s. 106, 109–111, 116–118
- ↑ Suomalaisten Waffen-SS vapaaehtoisten matrikkeli 1941–1943. - Veljesapu, 1999
- ↑ a b c d e f http://www.mikrokamari.fi/veteraanit/Liljavaara_Juho_diary.htm
- ↑ Vaarallisilla teillä : viimeiset suomalaiset SS-miehet. - WSOY, 1998
- ↑ Lappalainen 1997, s.112-119
- ↑ Kallonen, Sarjanen 2002, s. 177-178, 182–186.
- ↑ Alava 1978, s. 172-175, 178–182.
- ↑ Jokipii 2002: 161.
- ↑ Cleverley 2003.
- ↑ Vertanen 2005, s. 64
- ↑ a b c d e http://www.axishistory.com/axis-nations/137-germany-military-other/foreign-volunteers/8850-finnish-waffen-ss-officers
- ↑ a b c d e f g h i j k Vertanen 2005
- ↑ Ahto 1980
- ↑ Nevakivi 1984
- ↑ Kaino 1995
- ↑ Syd-Österbotten 3.09.1946
- ↑ a b c d e f Suupohjan Sanomat 23.09.1946
- ↑ Suupohjan Sanomat 23.9.1946
- ↑ a b Biddiscombe 2006
- ↑ a b Lappalainen 1997, s. 116–118
- ↑ a b Uola 2013 s. 214–215
- ↑ Vertanen 2004, s. 67
- ↑ a b c http://www.genealogia.fi/hakem/luettelo065s.htm
- ↑ Vertanen 2005 s.33
- ↑ Lappalainen 1997, s. 106, 109–111
- ↑ a b c Simola 1999 s. 54
- ↑ Kallonen, Sarjanen 2002, s. 182–186
- ↑ McKay, s. 245
- ↑ Syd-Österbotten 31.07.1946
- ↑ Suomen jääkärien elämäkerrasto : I täydennysosa, s. 114.
- ↑ Virtanen, Elina: Ruth Munck. Historia-lehti, 2013, nro 4, s. 50-55. Somero: Storia. ISSN 1795-4215.
- ↑ Uola 2013 s. 214–215
- ↑ Syd-Österbotten 14.09.1946
- ↑ Lappalainen 1997, s. 106, 107 109–111, 116–118
- ↑ Pringle 2009, s. 366
- ↑ Lappalainen 1997, s. 106–111, 116–118
- ↑ Lappalainen 1997, s. 112–113
- ↑ Pohjonen 2000, 25
- ↑ a b Pohjonen 2000, 26
- ↑ Pohjonen 2000, 40
- ↑ Suupohjan Sanomat 27.06.1946
- ↑ Suupohjan Sanomat 4.08.1946
- ↑ Pohjonen 2000, 35
- ↑ Silvennoinen 2016
- ↑ Vettenniemi 2004, s. 360, 362–368.
- ↑ Uola 1999 s. 17–1.
- ↑ Silvennoinen 2008, 307, 319
- ↑ Silvennoinen 2008, 307, 319 ||
- ↑ a b http://www.hs.fi/kulttuuri/a1353053983092 ||
- ↑ http://www.elsokilta.net/index.php?page=artikkeli-10
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sicherheitsdienst Wikimedia Commonsissa
|