Siikajoki
Siikajoki | |
---|---|
![]() | ![]() |
vaakuna | sijainti |
![]() Siikajoenkylä talvella. | |
Sijainti | 64°48′50″N, 024°45′45″E |
Maakunta | Pohjois-Pohjanmaan maakunta |
Seutukunta | Raahen seutukunta |
Kuntanumero | 748 |
Hallinnollinen keskus | Siikajoenkylä (–2006) Ruukki (2007–) |
Perustettu | 1868 |
Kuntaliitokset | Ruukki (2007) |
Pinta-ala ilman merialueita | 1 062,61 km² 84:nneksi suurin 2022 |
Kokonaispinta-ala | 1 653,73 km² 64:nneksi suurin 2022 [1] |
– maa | 1 053,89 km² |
– sisävesi | 8,72 km² |
– meri | 591,12 km² |
Väkiluku | 4 837 170:nneksi suurin 31.12.2023 [2] |
– väestötiheys | 4,59 as./km² (31.12.2023) |
Ikäjakauma | 2020 [3] |
– 0–14-v. | 21,2 % |
– 15–64-v. | 54,1 % |
– yli 64-v. | 24,7 % |
Äidinkieli | 2023 [4] |
– suomenkielisiä | 98,2 % |
– muut | 1,7 % |
Kunnallisvero | 9,40 % 60:nneksi suurin 2024 [5] |
Kunnanjohtaja | Pertti Severinkangas |
Kunnanvaltuusto | 27 paikkaa |
2021–2025[6] • Kesk. • PS • SDP • Vas. • Kok. | 16 4 3 2 2 |
www.siikajoki.fi | |
Infobox OKNimi-testi OK |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Siikajoki_Church_20160726_03.jpg/250px-Siikajoki_Church_20160726_03.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/Siikajoki.vaakuna.svg/138px-Siikajoki.vaakuna.svg.png)
Siikajoki on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan länsiosassa. Kunnassa asuu 4 837 ihmistä[2] ja sen pinta-ala on 1 653,73 km2, josta 8,72 km2 on vesistöjä.[1] Väestötiheys on 4,59 asukasta/km2. Siikajoen naapurikunnat ovat Hailuoto, Liminka, Lumijoki, Raahe ja Siikalatva.
Historia
Revonlahdelta ja etenkin Paavolasta on tehty joitakin kivikautisia esinelöytöjä. Siikajoenkylältä ja sen lähialueilta kivikautisia löytöjä ei ole tehty, koska alue oli tuolloin vielä veden alla. Siikajoen tunnetuimpia muinaisjäännöksiä ovat kuitenkin Pesuankankaan ja Linnakankaan jätinkirkot. Ensimmäiset asukkaat saapuivat Siikajoen suulle jo 1400-luvulla, mutta vakinaisesti alue asutettiin vasta 1500-luvun puolivälissä, jolloin seudulle asettui savolaisia uudisasukkaita. Revonlahden seudulle tuli väestöä myös rannikolta. Asutus laajeni nopeasti seuraavina vuosisatoina, paitsi jokilaaksossa asutus oli hidasta, sillä kapea alue ei tarjonnut mahdollisuuksia uudisasutukseen. Väestönkasvu perustui maatalouden ja erityisesti karjanhoidon varaan. Siikajoesta saatiin myös lohta ja siikaa.[7]
Seutu kuului aluksi Saloisten seurakuntaan. Ensimmäinen Siikajoen kirkko rakennettiin todennäköisesti 1589, mutta venäläiset polttivat sen 1591. Siikajoesta tuli 1590 Saloisten kappeli. Vuonna 1600 rakennettiin seurakunnan toinen kirkko ja 1701 otettiin käyttöön uusi puukirkko. Kirkon alkuasu muuttui huomattavasti vuoden 1852 peruskorjauksessa. Omaksi seurakunnaksi Siikajoki erotettiin 1689. Seurakunta käsitti laajan alueen, sillä siihen kuuluivat myöhemmin itsenäistyneet Rantsila, Piippola, Paavola, Pulkkila, Kestilä, Pyhäntä ja Revonlahti. Paavolasta tuli Siikajoen saarnahuone 1702 ja 1811 se liitettiin Siikajoen kappeliksi. Omaksi seurakunnaksi Paavola erotettiin 1874. Revonlahti liitettiin Siikajoen kappeliksi 1845.[7]
Sodat ovat koetelleet Siikajokea usein. Venäläiset hävittivät seutua pahoin muun muassa 1550-luvun lopulla. Suomen sodan aikaan Siikajoen seudulla käytiin tunnettuja taisteluita. 18. huhtikuuta 1808 käytiin Siikajoen taistelu, jossa C. J. Adlercreutzin johtamat joukot löivät J. P. Kulnevin johtaman venäläiset etujoukon. Voitto päätti Ruotsin armeijan koko talven jatkuneen peräytymisen. Revonlahdella käytiin 27.–28. huhtikuuta 1808 yksi Suomen sodan maineikkaimmista taisteluista. Taistelu tunnetaan myös Revonlahden taisteluna. Taistelussa C. A. Adlercreutzin ja C. O. Cronstedtin johtamat joukot löivät perusteellisesti kenraali Bulatovin johtamat venäläiset. Voitto pelasti Ruotsin päävoimat täydelliseltä saarrostukselta.[7]
Siikajoki
Siikajoki erotettiin 1868 omaksi pitäjäksi. Siikajoen asukasluku kasvoi hitaasti 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Vuonna 1935 asukkaita oli 2 262. Tämän jälkeen väkiluku alkoi laskea poismuuton vuoksi. Vuonna 1960 asukkaita oli 1 703 ja 1980 enää 1 244. Asukasluku alkoi 1980-luvulla uudelleen kasvamaan.[7]
Paavola ja Revonlahti
Paavola muodostui omaksi kunnaksi 1874 ja Revonlahti 1930. 1970-luvun alussa Paavolassa oli asukkaita runsaat 4 500 ja Revonlahdella 1 000 asukasta.[7]
Kuntaliitokset
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1f/Revonlahden_kunnanrajat%2C_Suomi_tilastokartta_1960.tif/lossy-page1-250px-Revonlahden_kunnanrajat%2C_Suomi_tilastokartta_1960.tif.jpg)
Ruukin kunta syntyi Paavolan ja Revonlahden kuntien yhdistyessä vuonna 1973. Kunnan nimi tuli tuolloisen Paavolan kunnassa sijainneen Ruukin kylän nimestä.[8]
Ruukin ja Siikajoen kunnat lakkautettiin ja niiden tilalle perustettiin uusi Siikajoen kunta 1. tammikuuta 2007 molemmissa kunnissa järjestetyn kansanäänestyksen jälkeen. Uuden kunnan keskustaajamaksi tuli Ruukki. Kunnan nykyinen vaakuna peilaa kuntahistoriaa. Tähdet ovat peräisin Revonlahden vaakunasta, yläreunaltaan sahakorkoinen ja alareunaltaan aaltokorkoinen hirsi on Paavolan vaakunasta ja kala Siikajoen vaakunasta.
Vuonna 2015 Raahen kaupunki sekä Pyhäjoen ja Siikajoen kunnat neuvottelivat yhdistymisestä uudeksi Raahen kaupungiksi. Liitoksen oli tarkoitus toteutua vuoden 2017 alusta.[9] Pyhäjoen kunnanvaltuusto hylkäsi yhdistymisehdotuksen.[10]
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Siikajoen väestönkehitys 1880–2020 | ||||
---|---|---|---|---|
Vuosi | Asukkaita | |||
1880 | 6 170 | |||
1890 | 7 130 | |||
1900 | 7 739 | |||
1910 | 7 642 | |||
1920 | 8 079 | |||
1930 | 8 523 | |||
1940 | 8 731 | |||
1950 | 9 773 | |||
1960 | 8 932 | |||
1970 | 6 976 | |||
1980 | 6 122 | |||
1985 | 6 419 | |||
1990 | 6 583 | |||
1995 | 6 507 | |||
2000 | 6 061 | |||
2005 | 5 808 | |||
2010 | 5 682 | |||
2015 | 5 466 | |||
2020 | 5 140 | |||
Lähteet: Vuodet 1880–1970[11] ja 1980–2015 Tilastokeskus[12] |
Luonto
Siikajoen alue on tyypillistä Pohjanmaan lakeutta, jota elävöittävät vain loivakaarteiset kohoumat ja kuntaa halkova Siikajoki.[7]
Kallioperä on pääasiassa grano-, kvartsidioriittia, graniittia ja migmatiittia, pohjoisessa on myös granoriittia. Alueella jonkin verran myös gabroa ja amfiboliittia. Kallioperä on yleisten maalajien peitossa. Rannikon tuntumassa on tuulten kasaamia dyynejä. Moreenimaita on vain kunnan eteläosassa, mutta sen sijaan turvemaita on paljon. Siikajoen pohjoispuolella vallitseva maalaji on hiekka. Joen eteläpuolella maaperä on joki- ja purolaaksoissa hiesua ja savea. Purolaaksojen välissä aaltoilevat moreeniselänteet. Pohjoisessa Limingan rajalla on loivarinteinen harjumuodostuma. Revonlahden seudulla yleisimmät maalajit ovat hiekka ja hiesu.[7]
Voimakkaan maankohoamisen ja jokien tuoman lietteen vuoksi kunnan rantaviiva muuttuu jatkuvasti. Saaria on vain Siikajoen suun seutuvilla. Kunta on pääasiassa alavaa lakeutta. Maasto kohoaa loivasti luoteesta kaakkoon ja saavuttaa eteläosissa 80 metrin tason. Kunnan korkein kohouma ovat Ahvenharju Vihannin vastaisella rajalla. Tauvon Ulkonokassa on 128 hehtaarin laajuinen linnustonsuojelualue.[7]
Kunnan ranta-alueilla, varsinkin Tauvonniemen seudulla on kasvittomia dyynialueita. Kauempana rannikolta on mäntymetsää kasvavia kankaita. Sisämaata kohti kankaat muuttuvat kosteammiksi ja soiden osuus kasvaa. Laajimpia suoalueita ovat mm. runsaasta linnustostaan tunnettu Lumineva, Isoneva, Pahaneva, Navettaneva, Revonneva, Matoneva, Kivikartanonneva ja Valkeisneva-Kaakkurinneva.[7]
Siikajoen huomattavin vesistö on Siikajoki, joka saa alkunsa Suomenselän vedenjakajalta. Siikajoki on ollut aikoinaan arvokas lohijoki, mutta jokisuun madaltuessa lohen nousu jokeen on vaikeutunut. Vuosina 1986–1987 toteutettu jokisuun ruoppaus ja kalaportaiden rakentaminen kuitenkin paransi tilannetta. Siikajoen tärkeimmät sivujoet kunnan alueella ovat Luohuanjoki ja Ohtuanoja. Siikajoki on kasannut suulleen Simpukkasäikän suiston. Muita jokia kunnan alueella ovat vähäinen Majavaoja sekä eteläisimmän osan poikki virtaava Olkijoki. Järviä kunnan alueella ei ole lainkaan, vain muutamia lampia.[7]
Yhteydet
Kunnan päätiet ovat valtatie 8, kantatie 86 ja seututie 807. Vanhastaan koko kunnan läpi kulkeva Siikajoki on toiminut sahateollisuuden tukinuittojen kuljetusväylänä Oulujärveltä saakka Siikajoen uittokanavan kautta. Vuonna 1886 Ouluun saakka jatkettu Pohjanmaan rata kulkee Ruukin kautta. Eräänä tuon ajan perintönä on Ruukissa kunnanviraston molemmin puolin kaksi rautaista niitattua siltaa. Vanhempi siirrettiin nykyiselle paikalleen rautatiesillaksi, ja ”Huokausten silta” on nykyisin kevyemmän liikenteen käytössä.
Teollisuus
Siikajoella toimii saha- ja puutavarateollisuuden (Ruukki Wood, MSJ-Wood), metalli- ja konepajateollisuuden (FinnBlast, MariComp, Reko-Kone), eristevalmistuksen (Ruukin EPS) ja muiden alojen yrityksiä. Huomattava osa teollisuudesta on keskittynyt Ruukin yrityspuistoon.
Siikajoella tuotetaan vesivoimaa Pöyryn ja Ruukinkosken voimalaitoksissa, jotka siirtyivät Revon Sähkön myynnin yhteydessä Vattenfallin omistukseen. Nykyään voimalaitokset ovat Koskienergia OY:n omistuksessa.
Palvelut
Siikajoen kunnanvirasto sijaitsee Ruukissa.
Siikajoella on viisi peruskoulua: Gumeruksen koulu, Louhuan koulu, Paavolan koulu, Revonlahden koulu ja Ruukin koulu. Kunnassa on kaksi toisen asteen oppilaitosta, Siikajoen lukio ja Ruukin maaseutuopisto. Lukio toimii Ruukin koulun kanssa samoissa tiloissa. Oppilaitokset tekevät yhteistyötä hevostalouden alalla.[13]
Siikajoella sijaitsevat Ruukin ja Siikajoenkylän terveysasemat.[14]
Kyliä
Luohua on Siikajoen kylistä väestönsä keski-iältä nuorin: 27 prosenttia kylän asukkaista on alle 15-vuotiaita. Toisena oli vuonna 2015 Revonlahti 26 prosentilla, kolmantena Siikajoenkylä eli kirkonkylä 23 prosentilla. Vanhin väestö Siikajoen kylistä oli Karinkannassa ja Tuomiojalla (ent. Lappi).[15]
Siikajoen muita kyliä ovat Hartaanselkä, Heinolahti, Jauhoniemi, Karinkanta, Keskikylä, Kivijärvi, Kuivaniemi, Merikylä, Paavola (entinen Pehkola, kirkonkylä), Relletti, Ruukki (kuntakeskus), Saarikoski, Tauvo ja Ylipää.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Siikajoella oli 5 447 asukasta, joista 2 581 asui taajamissa, 2 828 haja-asutusalueilla ja 38:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Siikajoen taajama-aste on 46,9 %.[16] Siikajoen taajamaväestö jakautuu neljän eri taajaman kesken:[17]
# | Taajama | Väkiluku (31.12.2017) |
---|---|---|
1 | Ruukki | 1 183 |
2 | Paavola | 444 |
3 | Siikajoenkylä | 440 |
4 | Revonlahti | 428 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Siikajoella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:[18]
Seurakunta toimii myös Raahen kaupungin alueella. Siikajoki on väkiluvultaan Suomen suurin itsenäinen kunta ilman omaa evankelis-luterilaista seurakuntaa.lähde?
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Siikajoen alueella toimii Oulun ortodoksinen seurakunta.[19]
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Siikajoen kunnan nykyisellä alueella.[18]
- Revonlahden seurakunta (liitetty Paavolan seurakuntaan 1973)
- Ruukin seurakunta (ent. Paavolan seurakunta, yhdistetty Vihannin seurakunnan kanssa Siikasalon seurakunnaksi 2006)
- Siikajoen seurakunta (liitetty Siikasalon seurakuntaan 2007)
- Siikasalon seurakunta (liitetty Raahen seurakuntaan 2013)
Saaria
Alueen saaria ovat Alasaari, Eteläsäikkä, Isosaari, Karinkannanmatala, Konisaari, Kreivinsaari, Lammassaari, Lohisaari, Lukkarinsaari, Meijerisaari, Pannukakkusaari, Passerikari, Pekkalansaaret, Pirilänsaari, Pohjolansaari, Rautakallio, Simppusäikkä ja Vareskari.
Ruokakulttuuri
Siikajoen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla siika-perunakeitto, rieska ja makiajuusto.[20]
Katso myös
Lähteet
- ↑ a b Pinta-alat kunnittain (Excel) 1.1.2022 1.1.2022. Maanmittauslaitos. Viitattu 29.1.2022.
- ↑ a b Väkiluvun kasvu suurin lähes 70 vuoteen 26.4.2024. Tilastokeskus. Viitattu 28.4.2024.
- ↑ Väestö iän (1-v.) ja sukupuolen mukaan alueittain, 1972–2020 31.12.2020. Tilastokeskus. Viitattu 13.5.2021.
- ↑ Väkiluvun kasvu suurin lähes 70 vuoteen 31.12.2023. Tilastokeskus. Viitattu 29.4.2024.
- ↑ Kuntien ja seurakuntien tuloveroprosentit vuonna 2024 22.11.2023. Verohallinto. Viitattu 23.1.2024.
- ↑ Kuntavaalit 2021, Siikajoki Oikeusministeriö. Viitattu 27.11.2021.
- ↑ a b c d e f g h i j Kalevi Rikkinen ym.: Finlandia, Otavan iso maammekirja 8. Helsinki: Otava, 1986. ISBN 951-1-09142-5.
- ↑ Yhdistyvien kuntien nimet Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. 30.5.2008. Arkistoitu 5.6.2011. Viitattu 18.10.2010.
- ↑ Leppävuori, Anna: Raahen seudulla harkitaan yhdeksi kaupungiksi yhdistymistä – Oulussa kuntaliitokset eivät nyt kiinnosta 12.1.2015. Yle Uutiset. Viitattu 27.2.2022.
- ↑ Myllykoski, Timo: Raahen alueen kuntaliitos kaatumassa – Pyhäjoki hylkäsi yksimielisesti Kaleva. 23.4.2015. Viitattu 15.4.2022.
- ↑ Väestön elinkeino: Väestö elinkeinon mukaan kunnittain vuosina 1880–1975 (PDF) (sivut 282–283) 1979. Tilastokeskus. Viitattu 14.7.2018.
- ↑ Väestö kielen mukaan sekä ulkomaan kansalaisten määrä ja maa-pinta-ala alueittain 1980–2016 29.3.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 17.6.2018. Viitattu 11.1.2018.
- ↑ Perusopetus Siikajoen kunta. Viitattu 22.5.2023.
- ↑ Terveys ja hyvinvointi Siikajoen kunta. Viitattu 22.5.2023.
- ↑ Junttila, Kirsi: Luohua on Siikajoen lapsellisin kylä Siikajokilaakso. 2.2.2015. Arkistoitu 20.6.2018. Viitattu 20.6.2018.
- ↑ Taajama-aste alueittain 31.12.2017 28.9.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 16.7.2019. Viitattu 6.12.2018.
- ↑ Taajama- ja haja-asutusalueväestö iän ja sukupuolen mukaan kunnittain 31.12.2017 28.9.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 14.7.2019. Viitattu 6.12.2018.
- ↑ a b Yhteystiedot - Suomen evankelis-luterilainen kirkko evl.fi. Arkistoitu 23.8.2018. Viitattu 23.8.2018.
- ↑ https://ort.fi/seurakunnat-hiippakunnat-ja-luostarit/seurakunnat/oulun-ortodoksinen-seurakunta (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Kolmonen, Jaakko (toim.): Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 175. Helsinki: Patakolmonen, 1988. ISBN 951-96047-3-1.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siikajoki Wikimedia Commonsissa
- Siikajoen kunnan kotisivut
- Tilastokeskus – Siikajoen avainluvut
- Siikajokilaakso-lehti
- Paavolan kylä- ja kotiseutuyhdistys (Facebook)
|
|