Ursuksen kosto
Ursuksen kosto | |
---|---|
La vendetta di Ursus | |
![]() Elokuvan italialainen mainosjuliste. | |
Ohjaaja | Luigi Capuano |
Käsikirjoittaja | Marcello Ciorciolini, Luigi Capuano, Nino Scolaro, Roberto Gianviti |
Tuottaja | Ferdinand Felicioni |
Säveltäjä | Carlo Innocenzi |
Kuvaaja | Oberdan Trojani |
Leikkaaja | Antonietta Zita |
Tuotantosuunnittelija | Alfredo Montori |
Lavastaja | Alfredo Montori |
Pääosat | Samson Burke, Wandisa Guida, Livio Lorenzon |
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa | Italia |
Tuotantoyhtiö | Splendor Film |
Ensi-ilta | 7. joulukuuta 1961 (Italia) 26. huhtikuuta 1963 (Suomi) |
Kesto | 90 min. |
Alkuperäiskieli | italia |
Tuotto | 420 345 117 liiraa (Italia) |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OKNimi-testi OK |
Ursuksen kosto (ital. La vendetta di Ursus) on vuonna 1961 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen päähenkilöä Ursusta esittää kanadalaissyntyinen kehonrakentaja ja showpainija Samson Burke.
Juoni
Kaarian kuningas Zagro kaappaa Lyykian prinsessan Siran ottaakseen vallan myös tämän kotimaassa. Voimamies Ursus ja hänen pikkuveljensä Dario ystävineen tekevät Zagron aikeet tyhjiksi. Lopuksi Ursus ja Sira saavat toisensa.[1][2]
Näyttelijät
Samson Burke | … | Ursus |
Wandisa Guida | … | Sira |
Livio Lorenzon | … | kuningas Zagro |
Nadine Sanders | … | Sabra |
Nerio Bernardi | … | kuningas Alteo |
Gianni Rizzo | … | Licurgo |
Attilio Dottesio | … | Afro, Zagron palvelija |
Franco Fantasia | … | kaartin päällikkö |
Roberto Chevalier | … | Dario |
Gina Rovere | … | Lidia |
Ignazio Balsamo | … | Andros |
Ugo Sasso | … | tavernanpitäjä Anio |
Fedele Gentile | … | Anion ystävä |
Antonio Costa | … | [3] |
Tuotanto
Techniscope-tekniikalla Eastmancolor-väreissä kuvattu[4] Ursuksen kosto on hyvin tavanomainen peplumelokuva. Siinä on komeat lavasteet, kauniita maisemia ja runsaasti toimintaa, mutta kirveellä veistetty Samson Burke ensimmäisessä italialaisroolissaan on näyttelijänä kuin puujumala ja myös muut henkilöhahmot ovat täysin yksiulotteisia. Juoni on heikko ja varsinkin Ursuksen ja Siran rakkaustarina jää täydellisen epäuskottavaksi.[1][2]
Samson Burkelle Ursuksen kosto oli miellyttävä kokemus: ”He tarvitsivat mielellään pitemmän henkilön, koska suurin osa muista näyttelijöistä oli lyhyitä. Sain kuulla tuotannosta ja lähetin sinne valokuvia Stooges-elokuvasta (The Three Stooges Meet Hercules, jossa Burke näytteli Herkulesta). Italialainen agenttini sopi asiasta tuotantoyhtiön kanssa ja sain osan. Kun koneeni laskeutui Italiaan, kaikki oli jo valmiina. Muistan vain, että minulla oli valtavan hauskaa. Italialaiset olivat hienoa väkeä, ja ruoka oli mahtavaa.”[5]
Burken mukaan Ursuksen kostossa käytettiin samaan aikaan kuvatun Joseph L. Mankiewiczin Kleopatran lavasteita[5]. Elokuva julkaistiin Länsi-Saksassa nimellä Herkules, der Held von Karthago (”Herkules, Karthagon sankari”)[4].
DVD-julkaisut
Yhdysvaltalaisen Sinister Cineman DVD-julkaisu on laadultaan heikko ja Alpha Videon julkaisu ala-arvoinen[6]. Italialaiseen Sfide titaniche TV-sarjaan kuuluva erinomainen laajakangasversio ei liene ilmestynyt DVD:llä.
Lähteet
- ↑ a b Hughes, Howard: Cinema Italiano: The Complete Guide from Classics to Cult, s. 16. London, New York: I. B. Tauris, 2011. ISBN 978-1-84885-608-0.
- ↑ a b Tortillafilms: La Vengeance d’Ursus tortillafilms.tortillapolis.org. Viitattu 29.7.2013. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
- ↑ Giordano, Michele: Giganti buoni: da Ercole a Piedone (e oltro) il mito dell'uomo forte nel cinema italiano, s. 173. Roma: Gremese Editore, 1998. ISBN 88-7742-183-5.
- ↑ a b DBCult Movie Database dbcult.com. Viitattu 29.7.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
- ↑ a b Paul, Louis: Tales from the Cult Film Trenches:, s. 35. Jefferson: McFarland & Company, 2008. ISBN 978-0-7864-2994-3.
- ↑ IMDb: Reviews & Ratings for The Vengeance of Ursus imdb.com. Viitattu 29.7.2013. (englanniksi)
Aiheesta muualla
- Ursuksen kosto Internet Movie Databasessa (englanniksi)
- Ursuksen kosto Elonet.