Veronica Campbell-Brown
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Veronica Campbell Daegun MM-kilpailuissa 2011. | |||
Maa: ![]() | |||
Naisten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | Ateena 2004 | 200 m | |
![]() | Ateena 2004 | 4 × 100 m | |
![]() | Peking 2008 | 200 m | |
![]() | Sydney 2000 | 4 × 100 m | |
![]() | Lontoo 2012 | 4 × 100 m | |
![]() | Rio 2016 | 4 × 100 m | |
![]() | Ateena 2004 | 100 m | |
![]() | Lontoo 2012 | 100 m | |
MM-kilpailut | |||
![]() | Osaka 2007 | 100 m | |
![]() | Daegu 2011 | 200 m | |
![]() | Peking 2015 | 4 × 100 m | |
![]() | Helsinki 2005 | 100 m | |
![]() | Helsinki 2005 | 4 × 100 m | |
![]() | Osaka 2007 | 200 m | |
![]() | Osaka 2007 | 4 × 100 m | |
![]() | Berliini 2009 | 200 m | |
![]() | Daegu 2011 | 100 m | |
![]() | Daegu 2011 | 4 × 100 m | |
![]() | Peking 2015 | 200 m | |
Sisäratojen MM-kilpailut | |||
![]() | Doha 2010 | 60 m | |
![]() | Istanbul 2012 | 60 m | |
Kansainyhteisön kisat | |||
![]() | Glasgow 2014 | 4 × 100 m | |
![]() | Manchester 2002 | 100 m | |
![]() | Manchester 2002 | 4 × 100 m | |
![]() | Melbourne 2006 | 200 m | |
![]() | Glasgow 2014 | 100 m |
Veronica Campbell-Brown (s. 15. toukokuuta 1982 Trelawny, Jamaika) on jamaikalainen pikajuoksija ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Vuonna 1999 Bydgoszczissa Campbell voitti nuorten maailmanmestaruuden sadalla metrillä ajalla 11,49. Campbell oli mukana jo 2000 Sydneyn olympialaisissa Jamaikan pikaviestissä hopealle juosseessa joukkueessa. Saman vuoden lokakuussa hän voitti Santiago de Chilessä juniorien maailmanmestaruuden sekä 100 metrillä (aika 11,12) että 200 metrillä (22,87). Kansainyhteisön kisoissa Manchesterissa vuonna 2002 hän saavutti hopeaa sadalla metrillä ja pikaviestijoukkueessa. Kesäkaudelta 2003 hänellä ei ole lainkaan tilastoaikoja.
2004 Ateenan olympialaisissa Campbell sijoittui pronssille sadalla metrillä ajalla 10,97, ja kaksi päivää myöhemmin voitti olympiakultaa 200 metrillä ajalla 22,05. Lisäksi hän voitti pikaviestikultaa yhdessä Aleen Baileyn, Tayna Lawrencen ja Sherone Simpsonin kanssa.
Helsingin MM-kisoissa 2005 Cambpell saavutti kaksi hopeaa: 100 metrillä (aika 10,95) ja pikaviestissä yhdessä Daniele Browningin, Aleen Baileyn ja Sherone Simpsonin kanssa. 200 metrillä hän sijoittui neljänneksi. Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän sai hopeaa 200 metrillä ajalla 22,72.
Osakan MM-kisoissa 2007 Campbell juoksi 100 metrin voittoon tuloksella 11,01, jättäen tiukassa kilpailussa Lauryn Williamsin toiseksi samalla ajalla. Kilpailu oli myös historian ensimmäinen MM-finaali missä voittoaika ei alittanut 11 sekuntia. Lisäksi Campbell-Brown sai hopeaa 200 metrillä (22,34) ja pikaviestissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän voitti 200 metrillä olympiakultaa ennätyksellään 21,74.
Campbell-Brown sai Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hopeaa 200 metrillä ajalla 22,35 ja sijoittui 100 metrillä neljänneksi. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti 60 metrin maailmanmestaruuden ajalla 7,00. Hän sai Daegun MM-kilpailuissa 2011 kultaa 200 metrillä ajalla 22,22 ja hopeaa 100 metrillä ajalla 10,97. Pikaviestissä hän sai hopeaa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti 60 metrin maailmanmestaruuden ajalla 7,01. Campbell-Brown sai Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 100 metrillä ajalla 10,81, sijoittui 200 metrillä neljänneksi ja juoksi kolmannen osuuden Jamaikan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Toukokuussa 2013 Campbell-Brown antoi diureettia sisältäneen dopingnäytteen. Campbell-Brownin mukaan aine oli peräisin jalkavamman hoitoon käytetystä voiteesta. Jamaikan yleisurheiluliitto antoi hänelle tapauksesta varoituksen, jonka kuitenkin kansainvälinen yleisurheiluliitto kumosi ja antoi kahden vuoden kilpailukiellon. Campbell-Brown valitti tuomiostaan Urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka vapautti hänet kilpailukiellosta.[1] CAS:n mukaan Campbell-Brownin dopingnäytteen keräämisessä ja käsittelyssä oli ollut vakavia puutteita.[2]
Campbell-Brown sijoittui 2014 Sopotin MM-hallikilpailuissa 60 metrillä viidenneksi. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa hän sai kultaa pikaviestissä ja hopeaa 100 metrillä ajalla 11,03. Maanosien cupissa hän voitti 100 metrin juoksun. Hän saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 kultaa 4 × 100 ja hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti pronssia 200 metrillä ajalla 21,97, sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Jamaikan pikaviestijoukkueessa.
Campbell-Brown juoksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä.
Campbell on opiskellut Arkansas'n yliopistossa. Hän on 163 senttimetriä pitkä ja painaa 61 kilogrammaa. Veronica Campbell meni marraskuussa 2007 naimisiin jamaikalaisen pikajuoksijan Omar Brownin kanssa. Vuodesta 2008 lähtien hän on kilpaillut yhdistelmänimellä Campbell-Brown.[3]
Henkilökohtaiset ennätykset
(suluissa tuulilukemat)
- 100 m: 10,76 (1,1), Ostrava, 31. toukokuuta 2011
- 200 m: 21,74 (0,6), Peking, 21. elokuuta 2008
Lähteet
- Veronica Campbell-Brown Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
- Profiili Tilastopaja.org-sivustolla[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Viitteet
- ↑ Hart, Simon: Jamaica sprinter Veronica Campbell-Brown's two-year ban is overturned by Court of Arbitration for Sport The Telegraph. 24.2.2014. Viitattu 24.2.2014. (englanniksi)
- ↑ Olympiavoittajan dopingrangaistus kumottiin HS.fi. 24.2.2014. Arkistoitu 10.8.2014. Viitattu 22.7.2014.
- ↑ Bekele follows Campbell down marriage path 10.11.2007. IAAF. Viitattu 10.11.2007. (englanniksi)
1948: Fanny Blankers-Koen | 1952: Marjorie Jackson | 1956: Betty Cuthbert | 1960: Wilma Rudolph | 1964: Edith McGuire | 1968: Irena Szewińska | 1972: Renate Stecher | 1976: Bärbel Eckert | 1980: Bärbel Wöckel | 1984: Valerie Brisco-Hooks | 1988: Florence Griffith-Joyner | 1992: Gwen Torrence | 1996: Marie-José Pérec | 2000: Pauline Davis-Thompson | 2004: Veronica Campbell | 2008: Veronica Campbell-Brown | 2012: Allyson Felix | 2016: Elaine Thompson | 2020: Elaine Thompson-Herah | 2024: Gabrielle Thomas |
1983: Marita Koch | 1987: Silke Gladisch | 1991: Katrin Krabbe | 1993: Merlene Ottey | 1995: Merlene Ottey | 1997: Žanna Block | 1999: Inger Miller | 2001: Debbie Ferguson | 2003: Anastasija Kapatšinskaja | 2005: Allyson Felix | 2007: Allyson Felix | 2009: Allyson Felix | 2011: Veronica Campbell-Brown | 2013: Shelly-Ann Fraser | 2015: Dafne Schippers | 2017: Dafne Schippers | 2019: Dina Asher-Smith | 2022: Shericka Jackson | 2023: Shericka Jackson
|