AMX
AMX | |
![]() | |
"AMX" landolás közben | |
Funkció | Harcászati vadászbombázó repülőgép |
Gyártó | AMX International (Aeritalia-Aermacchi-Embraer) |
Gyártási darabszám | 200 db körül |
Rendszeresítők | ![]() ![]() |
Személyzet | 1 vagy 2 fő |
Első felszállás | 1984. május 15. |
Szolgálatba állítás | 1989. |
Méretek | |
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra. | |
Hossz | 13,23 m |
Fesztáv | 8,84 m |
Magasság | 4,55 m |
Szárnyfelület | 21,00 m² |
Tömegadatok | |
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra. | |
Szerkezeti tömeg | 6730 kg |
Max. felszállótömeg | 13 000 kg |
Hajtómű | |
Hajtómű | 1 db Rolls-Royce Spey kétáramú gázturbinás sugárhajtómű |
Tolóerő | 49 kN |
Repülési jellemzők | |
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra. | |
Max. sebesség | 950 km/h |
Hatósugár | 3300 km |
Legnagyobb repülési magasság | 13 000 m |
Emelkedőképesség | 52 m/s |
Szárny felületi terhelése | 512 kg/m² |
Tolóerő-tömeg arány | 0,47 |
Fegyverzet | |
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra. | |
Beépített fegyverzet | 2 db 30 mm-es DEFA 544 gépágyú (brazil gépek) 1 db 20 mm-es M61 Vulcan gépágyú (olasz gépek) |
Háromnézeti rajz | |
![]() | |
Az AMX háromnézeti rajza | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz AMX témájú médiaállományokat. |
Az AMX (A Brazil Légierőben A–1) negyedik generációs, szubszonikus, könnyű vadászbombázó repülőgép, melyet nemzetközi kooperációban Olaszország és Brazília közösen fejlesztett ki az 1980-as évek végére. Az Olasz Légierőben a G.91 Ginát váltotta le. A viszonylag kis mennyiségben legyártott repülőgépet nem exportálták, a gyártó országokban napjainkban is hadrendben áll. A főként közvetlen légitámogató és felderítő bevetésekre tervezett típussal olasz részről 252 bevetést repültek az Allied Force hadműveletben Koszovó felett, veszteség nélkül.
Korszerűsítési programok
- 2004 augusztusában a Brazil Légierő és az Embraer szándéknyilatkozatot írt alá 53 db gép (43 db együléses A–1A és 10 db kétüléses A–1B) korszerűsítésére. A programot az Embraer önállóan végzi. Fedélzeti rendszereik nagyfokú azonosságot fognak mutatni a már korszerűsített F–5BR és a Super Tucano típusokkal. Az első gép 2007. augusztus 31-én érkezett az Embraer üzemébe. A modernizált gépek típusjele A–1AM-re és A–1BM-re fog változni. Az MLU-n átesett gépeket még húsz évig kívánják üzemeltetni.[1][2]
- 2005 februárjában az Olasz Légierő és az Alenia Aeronautica (korábban Aeritalia-Aermacchi) szintén szándéknyilatkozatot írt alá 52 db olasz AMX modernizálására (42 db együléses és 10 db kétüléses).[3] Új avionikai, navigációs (inerciális/műholdas INS/GPS) és kommunikációs rendszerek kerülnek beépítésre, továbbá ellátják még új IFF-rendszerrel, modern kabinbelsővel és precíziós csapásmérésre (JDAM) is alkalmassá teszik az átalakított gépeket. A tesztrepülőgépet bemutatták a 2005-ös Le Bourget-i légiszalonon is, első repülése 2005 szeptemberében történt. A nem modernizált példányokat 2009-ben kivonják, a többit az F–35 hadrendbe állásáig tartják szolgálatban.
Jegyzetek
További információk
- The Alenia-Aermacchi-EMBRAER AMX – Az Air Vectors típusismertetője
- JetFly cikke.
- Scramble's Aviation Wiki cikke.
- Északolasz könnyűlovasság. Air Power Blog, 2008. november 4. (Hozzáférés: 2008. november 5.)
Hadtudományi portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap