Alfred Jean Halou
Alfred Jean Halou | |
Született | 1875. június 20.[1][2][3][4][5] Blois |
Elhunyt | 1940. július 29. (65 évesen)[6] Párizs |
Állampolgársága | francia |
Foglalkozása | szobrász |
Iskolái | École nationale supérieure des Beaux-Arts |
![]() | |
Alfred Jean Halou aláírása | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Alfred Jean Halou témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Alfred Jean Halou (Blois, 1875. június 20. – Párizs, 1940. július 29.[7]) francia szobrász.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Blois._Buste_de_l%27Abb%C3%A9_Gr%C3%A9goire_%28Loir_et_Cher%29.jpg/263px-Blois._Buste_de_l%27Abb%C3%A9_Gr%C3%A9goire_%28Loir_et_Cher%29.jpg)
Életpályája
Tanulmányait 13 éves korában kezdte meg apja, Alfred Jean Baptiste Halou(wd) blois-i műtermében, majd Alexandre Falguière osztályában tanult a nevezetes École des Beaux Arts művészeti iskolában, ahol Rodin is tanította 1903 és 1911 között. Mestere többek között reá bízta a báró Joseph Vitta(wd) műgyűjtő eviani villáját díszítő szobrok elkészítését. Ösztöndíjjal tanult Olaszországban. Tagja volt a „Schnegg bandájának” nevezett művész-csoportnak, amelynek Lucien(wd) és Gaston Schnegg(wd) mellett tagja volt még Antoine Bourdelle, Charles Despiau(wd), Robert Wlérick(wd), Léon-Ernest Drivier(wd), François Pompon(wd), Louis Dejean(wd), Charles Malfray(wd), Auguste de Niederhausern(wd), Elisée Cavaillon(wd), Henry Arnold(wd), Jeanne Poupelet(wd) és Yvonne Serruys(wd).
1901-től állította ki műveit a Société Nationale des Beaux-Arts-ban. A Salon des Tuileries-nek tagja, az 1905-ös őszi szalonnak pedig egyik alapító tagja volt. Háborús emlékművek készítésére is megbízást kapott, főleg szülővárosától. Az ő kezei közül került ki az 1870-es háborús emlékmű és a Philibert Dessaigne-emlékmű, amelyet a város főkórháza számára terveztek.
Különös népszerűségnek örvendtek még nőalakokat ábrázoló szobrocskái. Ezek a szobrok szerények és érzékiek voltak, masszív és gömbölyded alakokkal, és inkább Maillol stílusára emlékeztettek, mint Rodinéra. Halou tehát egyértelműen az új független szobrászirányzathoz tartozott, amelyen már nem voltak felfedezhetőek a modernizmus és Rodin hatásai.
Művei megtalálhatóak a Luxembourg-kertben, Frankfurtban, Berlinben, Buenos Airesben, valamint Párizsban és Lyonban. Legtöbb alkotása szülőhelyén, a blois-i királyi kastélyban lelhető fel.
Művei
- Az 1870-es porosz–francia háború emlékműve Blois-ban.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/25/Bigot_-_Alfred_Jean_Halou_-_Toads.jpg/600px-Bigot_-_Alfred_Jean_Halou_-_Toads.jpg)
![]() | Ez a szakasz egyelőre üres vagy erősen hiányos. Segíts te is a kibővítésében! |
Jegyzetek
- ↑ a Musée d’Orsay adatbázisa (francia nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Artnet. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ AGORHA (francia nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ BnF források (francia nyelven)
- ↑ http://archives.culture41.fr/ark:/57457/vta40b56c421f543807/daogrp/0/509
- ↑ halotti anyakönyv
- ↑ Halotti anyakönyvi bejegyzés (születési idejével és helyével) Párizs, 17. kerület, 1145. folyószám, 13/31. lap
Források
- Alfred Jean Halou (1875-1939). Galerie Malaquais. (Hozzáférés: 2022. május 16.)
Művészetportál
Franciaország-portál