Duna–Drávai Vasút
Duna–Drávai Vasút | |
![]() | |
A társaság által épített Taszár vasútállomás épülete szinte majdnem változatlan formában maradt fenn | |
Hivatalos név | Duna-Drávai Vasút Részvénytársaság |
Típus | cég |
Alapítva | 1870. augusztus 10. |
Megszűnt | 1884. január 1. |
Székhely | Dombóvár |
Iparág | vasúti közlekedés |
Forma | részvénytársaság |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Duna–Drávai Vasút Részvénytársaság egy magyar vasúttársaság volt Somogy és Tolna vármegyékben a 19. század végén.
Története
A konzorcium somogyi megbízottja Somsich Imre és Bittó István, a tolnai megbízottja Bartal György és Perczel Béla volt. A konzorcium vállalta a Zákány-Dombóvár vonal megépítését és üzembe helyezését két éven belül, a Dombóvár–Bátaszék-vasútvonalét három éven belül, amit időben teljesített is. A zákányi vonal 1872-ben, a bátaszéki 1873-ban nyílt meg.
Az építkezés fővállalkozója a bécsi Springer-bankárház volt. Mintául a Miskolc–Bánrévei vasútvonalat vették, mind az állomások külső és belső megjelenésében, mind a vasúti átjárók és biztosítóberendezések kialakításában és működtetésében.
A vonal veszteségeit és megítélését rendkívüli módon javította a 1882-ben megnyitott Budapest-Pécs vasútvonal, amely összeköttetést is biztosított a Zákány-Zágráb államvasúti vonalhoz is. Ekkor Dombóvár nevű megállóját Ó-Dombóvárra változtatták, hogy megkülönböztessék a másik vasúttársaság Újdombóváron nyitott állomásától. Ez a két állomás ma Dombóvár alsó vasútállomás (Ó-Dombóvár) és Dombóvár vasútállomás (Újdombóvár).
1884. január 1-i hatállyal az állam megvásárolta és teljes egészében beolvasztotta a Magyar Királyi Államvasutakba.
Vasútvonalai
Az egyes szakaszok megnyitásának időpontjai | |
---|---|
Szakasz | Átadás időpontja |
Zákány-Dombóvár (MÁV 41) | 1872. augusztus 14. |
Dombóvár-Bátaszék (MÁV 50) | 1873. július 20. |
Források
- Élet Óban, iho.hu, 2016. szeptember 4. (Hozzáférés: 2021. október 13.)