Flavius Iovinus
Flavius Iovinus | |
![]() | |
Flavius Iovinus szarkofágjának részlete Reimsben | |
Született | 310-es évek Reims |
Elhunyt | Reims |
Állampolgársága | római |
Foglalkozása |
|
Tisztsége |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Flavius Iovinus témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![]() | Nem tévesztendő össze a következővel: Iovinus (trónbitorló). |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Tombeau_de_Jovin_Mus%C3%A9e_Saint-Remi_90208_01.jpg/260px-Tombeau_de_Jovin_Mus%C3%A9e_Saint-Remi_90208_01.jpg)
Flavius Iovinus (vagy Valerius Iovinus) római katona, hadvezér. Iulianus császár és Valentinianus császár szolgálatában a galliai haderő parancsnoka, majd magister equitum (361–369). A 361-es polgárháborúban a Mediolanumot Iulianus számára elfoglaló hadoszlop parancsnoka.
Iulianus halála után Iovianus császár leváltotta, de 365-től az északi határvidéken az alemannok ellen hadakozott, ahol három nagy győzelmet aratott, 365. januárban, októberben és 366-ban. A 366-os durocatalaunumi (Châlons-sur-Marne) csata volt a legjelentősebb. Rövid ideig Belgica Secunda kormányzója, székhelye Durocortorum Remorumban volt. Egy britanniai expedíciós sereg parancsnoka. A 367. év consulja és a magister peditum rang birtokosa. 368-ban Valentinianus oldalán harcolt a solicinumi csatában. Két város alapítását tulajdonítják neki, a mai Joigny és Joinville, mindkettő eredetileg Iovinium volt.
Unokája Iovinus (mh. 413) trónbitorló.
Elődei: Flavius Gratianus és Flavius Dagalaifus | Utódai: I. Valentinianus és Flavius Valens |
Források
- R. S. Bagnall, A. Cameron, S. R. Schwartz, K. A. Worp: Consuls of the Later Roman Empire, Philological Monographs of the American Philological Association, 36. Atlanta, Georgia, Scholars Press, 1987.
- Római consulok
- The Roman Dominate
- History of Britain, 407–597
- Imperium Romanum
Ókorportál
Az ókori Róma portálja