Invalidus-ház
Invalidus-ház | |
![]() | |
A Fővárosi Önkormányzat székhelye | |
Település | Budapest V. kerülete |
Cím | 1052 Budapest, Városház u. 9–11. |
Építési adatok | |
Építés éve | 1716–1727 |
Tervező | Anton Erhard Martinelli |
Építész(ek) | Anton Erhard Martinelli |
Hasznosítása | |
Felhasználási terület |
|
Elhelyezkedése | |
![]() ![]() Invalidus-ház Pozíció Budapest térképén | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Invalidus-ház témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![]() | Nem tévesztendő össze a következővel: Invalidusok háza (Párizs). |
Az Invalidus-ház, más néven Károly-kaszárnya Budapest V. kerületének egyik monumentális barokk katonai-polgári épülete, ma a Fővárosi Önkormányzat székháza.
Története
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/Az_invalidus-h%C3%A1z_t%C3%A1vlati_k%C3%A9pe_Budapest.jpg/220px-Az_invalidus-h%C3%A1z_t%C3%A1vlati_k%C3%A9pe_Budapest.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Budapest_City_Hall.jpg/263px-Budapest_City_Hall.jpg)
Eredetileg kórházként és a kiszolgált hadirokkantak otthonaként épült, ebben a minőségében az ország legnagyobb korabeli egészségügyi létesítménye volt. Az építkezést Széchényi György esztergomi érsek kezdeményezte 1692-es alapítványával, hogy otthont és ellátást biztosítson a török elleni háborúban megrokkant katonáknak. Az alapkőletételre 1716-ban került sor, azonban az építkezés több okból akadozott, illetve évekre leállt, végül a terv nem is valósult meg teljesen.
A Jászkun kerület – a jászok és a kunok székei – mint koronabirtok tulajdonjogát I. Lipót magyar király 1702-ben eladta a Német Lovagrendnek. A törvénytelen eladatás ellen a magyar országgyűlés, a nádor és maga a jász és kun nemzetség is tiltakozott. Kompenzációként a Jászkun kerület 1731-től a Német Lovagrend földesuraságából a pesti Invalidus-ház birtokába került, és az ispotály ebből tartotta fenn magát. II. József áthelyeztette az invalidusokat, és 1783-ban laktanyává alakíttatta az épületet, amelyet III. Károlyról Károly-kaszárnyára neveztek át. 1894-től a főváros tulajdonába került, azóta a Főpolgármesteri Hivatal működik benne.[1][2] A Károly körúti szárnya 1824-re készült el. A második világháborút követően földszintes üzletsorrá építették át. Miután teljesen kiürült, 2005-ben lebontották. A helyén 2024 májusában adták át a Városháza parkot.[3]
Leírása
A komplexum tervezőjének általában Anton Erhard Martinellit tartják.[4] Terveiben eredetileg négy udvart körülvevő, háromemeletes szárnyak szerepeltek, amelyek folyosóra fűződő termeiben összesen négyezer katonát lehetett volna elhelyezni. A 47 tengelyes főhomlokzatot öt rizalit és három kapu tagolja. Középen helyezkedik el az eredetileg háromszintes, karzatos kápolna, amelynek helyét a tetőn kis óratorony jelzi. A párizsi és a prágai invalidusházak mintájára elképzelt, hatalmas épületegyüttesnek csak a nyugati fele épült meg, az is csak részben.
Jegyzetek
- ↑ A pesti Invalidus-palota (a mai Városháza) legkorábbi, eddig ismeretlen látképe. Központi Antikvárium. (Hozzáférés: 2016. február 17.) (magyarul)
- ↑ Invalidusok-háza, Károly kaszárnya. egykor.hu. (Hozzáférés: 2016. február 17.) (magyarul)
- ↑ Molnár Réka – Megnyitott a pop-up közpark a Városházán (Telex.hu, 2024. május 18.)
- ↑ Egyes művészettörténészek szerint elképzelhető, hogy a terveket Martinelli felettese, Johann Bernhard Fischer von Erlach készítette, és az iratokban feltűnő Martinelli csak a kivitelezést felügyelte. Ld. Kelényi György: Érett és késő barokk. In: Sisa József és Dora Wiebenson (szerk.): Magyarország építészetének története. Vince Kiadó, Budapest, 1998, 109–170. o.
Források
- Schoen Arnold: A Budapesti Központi Városháza (volt Invalidus-ház, majd Károly-kaszárnya), Budapest, 1930
Kapcsolódó szócikkek
- Invalidusok háza (Párizs)
- Barokk építészet Magyarországon
- Jászkun kerület
Budapest-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap