Kérdő mondat
A nyelvtanban a kérdő mondat olyan mondat, amely kommunikációs szándéka szerint információt kér, ellentétben ezen kritérium szerint megállapított más mondattípusokkal: a kijelentő mondattal, amely információt ad, és a felszólító mondattal, amely valamire felszólít vagy valamit tilt.[1][2][3][4]
A kérdő mondat típusai
Valódi és hamis kérdő mondat
A kérdő mondatot olyan, bizonyos nyelvtől is függő vonások jellemzik, mint a hanglejtése, kérdőszó használata, a szórendje stb. Mégis csak bizonyos ilyen mondatok valóban kérdők, azaz a fenti meghatározásnak megfelelőek, tehát amelyekre a beszélő választ vár. Mások, amelyekre nem vár választ, valójában nem kérdők. Ez a jellegük olykor csak a kontextusból tűnik ki. Ilyenek a szónoki vagy a költői kérdések,[2][4][5] például:
- (magyarul) Hát ti mind megőrültetek?[6]
- (angolul) Isn’t that awful? ’Hát nem szörnyű?’;[5]
- (franciául) Est-il possible qu’il ait fait une telle faute ? ’Lehetséges-e, hogy ilyen hibát követett el?’;[7]
- (románul) Cine ar fi crezut așa ceva? ’Ki hitt volna ilyesmit?’;[8]
- (horvátul) Ali ne vidite koliko je kratko vrijeme? ’Hát nem látjátok, hogy milyen rövid az idő?’[9]
Eldöntendő és kiegészítendő kérdő mondat
Ez a két mondattípus abban különbözik, hogy az egész kérdés tartalma igaz voltának a megerősítését vagy tagadását kéri az állítmánya révén, vagy csak egy bizonyos mondatrész által kifejezett információt kér.[1][2][4]
Az eldöntendő kérdő mondat
Eldöntendő kérdések elsősorban azok, amelyekre a válasz csak igen, de igen vagy nem lehet, illetve valamelyik ezekhez hasonló jelentésű szó: természetesen, dehogy stb. Ezek a mondatok többféle eszközzel jöhetnek létre, ami az adott nyelvtől is függ.
Az egyik ilyen eszköz a jellegzetes hanglejtés. Egyes nyelvekben ez egyedül is megkülönbözteti a kérdő mondatot a kijelentőtől akármelyik nyelvi regiszterben:
- (magyarul) A boltba ment? vs. A boltba ment;[10]
- (románul) Vei veni? ’Eljössz?’ vs. ’Eljössz’;[4]
- (montenegróiul) Śetili ste se? ’Eszetekbe jutott?’ vs. Śetili ste se ’Eszetekbe jutott’.[11]
A francia nyelvben is megvan ez az eszköz, a szokásos regiszterben és a fesztelenben: Vous savez conduire ? ’Tudtok / Tudnak vezetni?’ vs. Vous savez conduire ’Tudtok / tudnak vezetni’.[12]
Egyes nyelvekben szokásos valamilyen olyan elemmel jelezni a kérdést, amelynek csak grammatikai szerepe van.
- A magyar nyelvben ilyen az -e kérdőszó, amely fakultatív: Elolvastad-e a könyvet?[10]
- Az angolban, amikor az állítmány alakilag egyszerű igeidejű, a kérdést szabályszerűen a do ige vezeti be: Did they arrive at six? ’Hat órakor érkeztek meg?’[13]
- A BHMSz-ben[14] olykor kötelező a li kérdő partikula az állítmány vagy ennek segédigéje után, pl. (szerbül) Mogu li da uđem? ’Bemehetek-e?’,[15] vagy a da li partikula az állítmány előtt: Da li ste videle ovo? ’Látottátok-e / Látták-e ezt?’[16]
- A franciában az est-ce que szócsoport kivonja a kérdést a fesztelen regiszterből, és egyszerűen szokásossá teszi: Est-ce que vous savez conduire ? ’Tudtok-e / Tudnak-e vezetni?’[12]
Vannak egyéb ilyen elemek is, de kevésbé gyakoriak, és jelentésbeli többletet képeznek:
- (magyarul) Vajon szeret-e még engem ? – kételkedés, nyugtalanság;[6]
- (románul) Oare vor veni? ’Vajon eljönnek-e?’ – kételkedés;[4]
- (montenegróiul) Zar se nijesmo tako dogovorili? ’Hát nem így beszéltük meg?’ – csodálkozás vagy elégedetlenség.[11]
Egyes nyelvekben a kérdő mondat megvalósításának eszköze az alany + állítmány vagy ennek segédigéje szórend megfordítása nyomatékosítási változás nélkül.
- Az angolban ezt az összetett igealakok esetében alkalmazzák az alanyra és a segédigére, ez lévén az egyedüli sztenderd eszköz, pl. Are you leaving today? ’Elutazol / Elutazik ma?’ / ’Ma utazol / utazik el?’[13]
- A franciában ez csak választékos regiszteri eszköz: Pourriez-vous m’indiquer le chemin de la gare ? ’Megtudná-e mondani, hogyan jutok a pályaudvarra?’ Ha az alanyt főnév fejezi ki, ezt a neki megfelelő hangsúlytalan személyes névmás kettőzi meg az állítmány után: Le soleil brille-t-il ? ’Süt-e a nap?’ Az összetett igealakok esetében a helycsere az alany és a segédige között történik: A-t-on voté cette fameuse loi ? ’Megszavazták-e azt a híres-nevezetes törvényt?’,[17] Va-t-il partir ? ’El fog-e menni (ő) ?’[18]
Amikor a beszélő csaknem biztos a válaszban, a kérdést kijelentő mondat alakjában teheti fel, amelyhez rövid megerősítést kérő kérdést ad hozzá, olyanokat, mint ugye?, igaz?, nem igaz? stb.:
- (magyarul) Nehezek a gyakorlatok, ugye?;[19]
- (franciául) Vous avez des enfants, n’est-ce pas? ’Vannak gyerekeitek / gyerekeik, ugye?’;[12]
- (románul) Aici e gara, nu-i așa / așa-i / nu? ’Itt van a pályaudvar, nem?’;[20]
- (horvátul) Ne bi škodilo – a ? ’Nem ártana, mi?’;[9]
- (montenegróiul) Svi smo tu, zar ne? ’Mind itt vagyunk, nemde?’[21]
Az angolban az ilyen típusú eldöntendő kérdés nagyon változatos, mivel abban áll, hogy az állítmányt a do ige, illetve a segédige alakjában, és a személyes névmással kifejezett alanyt, illetve a főnévvel kifejezettet a neki megfelelő személyes névmás alakjában megismétlik. Az ige tagadó alakú, ha a kérdés állító, és állító alakú, ha a kérdés tagadó:[22]
- You came home late, didn't you? ’Későn jöttetek/jött(ek) haza, nem igaz?’;
- You haven't finished, have you? ’Nem fejezted / fejezte / fejeztétek / fejezték be, ugye?’;
- The sausages were nice, weren't they? ’Jó volt a kolbász, nem?’
Van az eldöntendő kérdésnek egy olyan altípusa is, amelyre nem lehet igennel vagy nemmel válaszolni. Ez a választó kérdés:
- (magyarul) Sajtos vagy szalámis kenyeret kérsz?;[10]
- (angolul) Is Philip coming today or tomorrow? ’Ma vagy holnap jön Philip?’;[1]
- (franciául) Puis-je compter sur vous ou dois-je m’adresser ailleurs ? ’Számíthatok-e önre, vagy forduljak máshova?’;[7]
- (románul) Vii sau pleci? ’Jössz vagy mész?’[8]
A kiegészítendő kérdő mondat
Ez a kérdéstípus abban különbözik a eldöntendőtől, hogy olyan kérdőszó használatos benne, amely arra kérdez, amit a várt válaszban egy bizonyos mondatrésznek kell kifejeznie. A kérdőszó lehet főnévi vagy melléknévi kérdő névmás, valamint kérdő határozószó. Ezek különbözhetnek akkor is, ha ugyanarra a mondatrész-típusra kérdeznek, attól függően, hogy milyen természetű az illető mondatrészt kifejező szó. Ez a mondatrész lehet:
- alany: (magyarul) Melyikőtök jön le velem a pincébe?,[23] (angolul) Who can give me some help? ’Ki tud segíteni nekem?’;[24]
- igei állítmány: (magyarul) Mit csinál most a családod?,[25] (franciául) – Que fait Marie ? – Elle dort. ’– Mit csinál Marie? – Alszik.’;[26]
- névszói állitmány névszói része: (magyarul) Mi ez?,[25] (románul) Ce sunt ei? ’Mik ők?’;[27]
- tárgy: (magyarul) Mit láttál tegnap a színházban?,[25] (montenegróiul) Koga nazvaste lopovom? ’Kit neveztetek/neveztek tolvajnak?’[28]
- határozó: (magyarul) Kinek akarsz ajándékot venni?,[25] (angolul) When are you coming back? ’Mikor jössz / jön / jöttök / jönnek vissza?’;[24]
- jelző: (magyarul) Mekkora kalapra van szüksége?,[25] (szerbül) Kakvu salatu želite? ’Milyen salátát óhajt?’[29]
Független és függő kérdő mondat
A kérdő mondatokat aszerint osztják fel ezekre a csoportokra, hogy a kérdés közvetlenül, egyszerű mondat alakjában irányul a címzettje felé vagy közvetve, kérdést, nemtudást, tűnődést kifejező igének vagy ilyenből képzett főnévnek alárendelt tagmondat alakjában.[4]
A független kérdő mondat
Ilyen kérdő mondat a fentiek mindegyike. Szokásos párbeszédben a független kérdő mondat gyakran tagolatlan és hiányos. A népi és a fesztelen nyelvi regiszterekben kérdő arckifejezéssel társított indulatszó is lehet,[8] például:
- (magyarul) He?;[30]
- (franciául) Hein ?;[31]
- (románul) Ei?, Ha?, Hî?;[8]
- (horvátul) Ha?[32]
A hiányos kiegészítendő kérdés egyes nyelvekben, mint a magyar, a kérdőszóra korlátozódhat, azonban a franciában a legtöbbhöz hozzáadják a ça mutató névmást (alapjelentése ’ez’), pl. Quand ça ? ’Mikor?’, Où ça ? ’Hol?’, Qui ça ? ’Kicsoda?’, Comment ça ? ’Hogyan?’[33]
A független kérdést írásban mindig kérdőjel zárja.
A függő kérdő mondat
Az ilyen kérdés mondattani szempontból mindenféle mellékmondat lehet: alanyi, állítmányi, tárgyi, határozói, ritkábban jelzői. Szerkezete és hanglejtése a kijelentő mondatéhoz hasonló.[34]
Az eldöntendő függő kérdő mondat a magyarban az -e szócskával jár. Ez magában is elegendő, de vele együtt a hogy kötőszó is használható: Kérdezd meg, (hogy) van-e még jegy.[34]
A BHMSz-ben két ugyanolyan kérdő partikula egyikének (li vagy da li) kell lennie az ilyen kérdésben, mint a független megfelelőjében: (montenegróiul) Pitaće se jesi li učinio sve što je trebalo ’Meg fogja kérdezni, hogy megtettél-e mindent, amit kellett’,[35] (szerbül) Pitaću prodavca da li ima deterdženta ’Majd megkérdezem az eladótól, hogy van-e mosópor’.[36]
Más nyelvekben a függő eldöntendő kérdő mondatot a ’ha’ alapjelentésű kötőszó vezeti be:
- (angolul) I was wondering if/whether you could give me a lift ’Azon tűnődtem, hogy el tudnál-e / tudnátok-e / tudna-e / tudnának-e vinni engem is’;[37]
- (franciául) La maîtresse a demandé aux enfants s’ils voulaient qu’elle leur lise une histoire ’A tanítónő megkérdezte a gyerekektől, szeretnék-e, hogy felolvasson nekik egy történetet;[38]
- (románul) Te-am întrebat dacă vii mâine ’Azt kérdeztem (tőled), hogy eljössz-e holnap’.[8]
A kiegészítő függő mellékmondatot általában ugyanaz a kérdőszó köti a főmondathoz, amellyel a független megfelelője kezdődik. A magyarban ez együtt járhat a hogy kötőszóval, de a többi itt említett nyelvben nem lehetséges még egy kötőszó használata:
- (magyarul) Az a kérdés, (hogy) hányan lesznek;[34]
- (angolul) We need to know what the rules are ’Szükségünk van tudni, (hogy) mik a szabályok’;[37]
- (franciául) Je voudrais savoir pourquoi vous riez ’Tudni szeretném, (hogy) miért nevettek/nevetnek’;[39]
- (románul) El întreabă cine va reuși și cum se va reuși ’Ő azt kérdezi, (hogy) kinek és hogyan fog sikerülni’;[4]
- (montenegróiul) Pitanje je đe se sad nalazi ’Az a kérdés, hogy hol van most’.[35]
A franciában az élettelennel kifejezett alanyra és tárgyra kérdező névmások alakja valamennyire megváltozik, amikor függő kérdést vezet be:[40]
- Qu’est-ce qui se passe ? vagy Que se passe-t-il ? ’Mi történik?’ → Tout le monde se demande ce qui se passe ’Mindenki azt kérdi magában, hogy mi történik’;
- Qu’est-ce que tu lis ? vagy Que lis-tu ? ’Mit olvasol?’ → Il voulait savoir ce que je lisais ’Tudni akarta, mit olvasok’.
Egyes nyelvekben ilyen mellékmondat helyett főnévi igenév áll, főleg ha alanya az alaptagjáéval azonos:
- (angolul) Everyone was wondering what to do ’Mindenki azon tűnődött, hogy mit tegyenek’;[41]
- (franciául) Il se demandait quelle décision prendre ’Azon tűnődött, (hogy) milyen határozatot hozzon’;[42]
- (montenegróiul) Pitanje je odakle početi ’A kérdés az, hogy honnan kezdjük el’.[35]
Jegyzetek
- ↑ a b c Bussmann 1998, 588–589. o.
- ↑ a b c Dubois 2002, 255. o.
- ↑ Grevisse și Goosse 2007, 225. o.
- ↑ a b c d e f g Bidu-Vrănceanu 1997, 256–257. o.
- ↑ a b Crystal 2008, 400. o.
- ↑ a b ;Szende și Kassai 2007, 378. o.
- ↑ a b Grevisse și Goosse 2007, 482–483. o.
- ↑ a b c d e Avram 1997, 305–307. o.
- ↑ a b Barić 1997, 447–448. o.
- ↑ a b c Cs. Nagy 2007, 330. o.
- ↑ a b Čirgić 2010, 252. o.
- ↑ a b c Delatour 2004, 180. o.
- ↑ a b Eastwood 1994, 27. o.
- ↑ Bosnyák, horvát, montenegrói és szerb nyelv.
- ↑ Klajn 2005, 169. o.
- ↑ Klajn 2005, 118. o.
- ↑ Kalmbach 2017, 531. o.
- ↑ Kalmbach 2017, 533. o.
- ↑ Szende și Kassai 2007, 376. o.
- ↑ Moldovan 2001, 52. o.
- ↑ Čirgić 2010, 225. o.
- ↑ Eastwood 1994, 38. o.
- ↑ Szende – Kassai 2007, 93. o.
- ↑ a b Eastwood 1994, 28. o.
- ↑ a b c d e Erdős 2001, D. Az egyszerű mondat oldal.
- ↑ Grevisse – Goosse 2007, 936. o.
- ↑ Avram 1997, 333. o.
- ↑ Čirgić 2010, 261. o.
- ↑ Klajn 2005, 86. o.
- ↑ ÉrtSz., he szócikk. o.
- ↑ TLFi, hein szócikk. o.
- ↑ HJP, ha szócikk.
- ↑ Kalmbach 2017, 297. o.
- ↑ a b c Erdős 2001, F. Az összetett mondat oldal.
- ↑ a b c Čirgić 2010, 302. o.
- ↑ Klajn 2005, 242. o.
- ↑ a b Eastwood 1994, 37. o.
- ↑ Delatour 2007, 221. o.
- ↑ Delatour 2004, 227. o.
- ↑ Delatour 2004, 228. o.
- ↑ Eastwood 1997, 71. o.
- ↑ Delatour 2004, 226. o.
Források
- (románul) Avram, Mioara. Gramatica pentru toți (Grammatika mindenkinek). 2. kiadás. Bukarest: Humanitas. 1997. ISBN 973-28-0769-5
- Bárczi Géza – Országh László (szerk.). A magyar nyelv értelmező szótára (ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai kiadó. 1959–1962; az Interneten: A magyar nyelv értelmező szótára. Magyar Elektronikus Könyvtár. Országos Széchényi Könyvtár (ÉrtSz) (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (horvátul) Barić, Eugenija et al. Hrvatska gramatika (Horvát grammatika). 2. kiadás. Zágráb: Školska knjiga. 1997. ISBN 953-0-40010-1
- (románul) Bidu-Vrănceanu, Angela et al., Dicționar general de științe. Științe ale limbii (Tudományok általános szótára. Nyelvtudományok). Bukarest: Editura științifică. 1997. ISBN 973-440229-3 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (angolul) Bussmann, Hadumod (szerk.) Dictionary of Language and Linguistics Archiválva 2022. január 23-i dátummal a Wayback Machine-ben (Nyelvi és nyelvészeti szótár). London – New York: Routledge. 1998. ISBN 0-203-98005-0 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (montenegróiul) Čirgić, Adnan – Pranjković, Ivo – Silić, Josip. Gramatika crnogorskoga jezika (A montenegrói nyelv grammatikája). Podgorica: Montenegró Oktatás- és Tudományügyi Minisztériuma. 2010. ISBN 978-9940-9052-6-2 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (angolul) Crystal, David. A Dictionary of Linguistics and Phonetics (Nyelvészeti és hangtani szótár). 6. kiadás. Blackwell Publishing. 2008. ISBN 978-1-4051-5296-9 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- Cs. Nagy Lajos. Mondattan. In A. Jászó Anna (szerk.) A magyar nyelv könyve. 8. kiadás. Budapest: Trezor. 2007. ISBN 978-963-8144-19-5. 321–344. o. (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (franciául) Delatour, Yvonne et al. Nouvelle grammaire du français (Új francia grammatika). Párizs: Hachette. 2004. ISBN 2-01-155271-0 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (franciául) Dubois, Jean et al. Dictionnaire de linguistique (Nyelvészeti szótár). Párizs: Larousse-Bordas/VUEF. 2002 (Hozzáférés: 2023. május 28.)
- (angolul) Eastwood, John. Oxford Guide to English Grammar (Oxford angol grammatikai kézikönyv). Oxford: Oxford University Press. 1994, ISBN 0-19-431351-4 (Hozzáférés: 2023. május 28.)
- Erdős József (szerk.) Küszöbszint. Magyar mint idegen nyelv. Budapesti Műszaki Egyetem. Nyelvi Intézet. Magyar Nyelvi Csoport. 2001 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (franciául) Grevisse, Maurice – Goosse, André. Le bon usage. Grammaire française (A jó nyelvhasználat. Francia grammatika). 14. kiadás. Bruxelles: De Boeck Université. 2007. ISBN 978-2-8011-1404-9 (Hozzáférés: 2023. május 28.)
- (horvátul) Hrvatski jezični portal (HJP) (Horvát nyelvi portál) (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (franciául) Kalmbach, Jean-Michel. La grammaire du français langue étrangère pour étudiants finnophones (A francia mint idegen nyelv grammatikája finn ajkú hallgatóknak). 1.5. változat. Jyväskylä-i Egyetem. 2017. ISBN 978-951-39-4260-1 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (szerbül) Klajn, Ivan. Gramatika srpskog jezika (A szerb nyelv grammatikája). Belgrád: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva. 2005. ISBN 86-17-13188-8 (Hozzáférés: 2023. .)
- (románul) Moldovan, Victoria – Pop, Liana – Uricaru, Lucia. Nivel prag pentru învățarea limbii române ca limbă străină (Küszöbszint a román mint idegen nyelv tanulására). Strasbourg: Európa Tanács (Művelődési Együttműködés Tanácsa). 2001 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (franciául) Szende, Thomas – Kassai, Georges. Grammaire fondamentale du hongrois (A magyar nyelv alapvető grammatikája). Párizs: Langues & Mondes – L’Asiathèque. 2007. ISBN 978-2-91-525555-3 (Hozzáférés: 2019. december 24.)
- (franciául) Trésor de la langue française informatisé (A francia nyelv számítógépes tezaurusza) (TLFi) (Hozzáférés: 2019. december 24.)
Kapcsolódó szócikkek
- Kérdés
- Kérdő névmás
- Mondat (nyelvészet)
Nyelvészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap