Kotlenice
Kotlenice | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Megye | Split-Dalmácia |
Község | Dugopolje |
Jogállás | falu |
Irányítószám | 21204 |
Körzethívószám | (+385) 21 |
Népesség | |
Teljes népesség | 124 fő (2021. aug. 31.)[1] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 482 m |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Kotlenice falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Dugopoljéhez tartozik.
Fekvése
Splittől légvonalban 18, közúton 27 km-re északkeletre, községközpontjától 5 km-re délkeletre a dalmát Zagora területén fekszik. A község települései közül a Mosor-hegység északi lejtőin fekvő Kotlenice a legmagasabb fekvésű. A településhez egy festői, kanyargós út vezet fel, melyről nagyszerű kilátás nyílik a Dugopoljei mezőre és környékére. A településrészek egy-két kilométer távolságban fekszenek egymástól. A falu központjában található a templom, az iskola és a Vranjača-barlanghoz vezető út.
Története
A település nevét azokról a mélyedésekről kapta, melyek a köves-sziklás dombok között rejtőznek. Ez a terület már az ókorban lakott volt., melyről az illíreknek a Gradinán álló egykori erődített településének maradványai adnak bizonyságot. Néhány mai itt élő család ősei már a 15. században is itt éltek, amikor 1484-ben a poljicaiak először említik egy határleírásban. A török 1524-ben foglalta el a dugopoljei mező településeivel együtt. A török uralom idején muzulmán és pravoszláv lakosság települt a területére. A felszabadító harcok során 1684-ben szabadult fel a település, majd 1687-ben a velencei hatóságok kezdeményezésére a ferences atyák vezetésével a török uralom alatt maradt boszniai Rámából a térségbe jelentős számú új keresztény lakosság érkezett. A felszabadulás után hívei a dugopoljei plébániához tartoztak. Ezt Cupilli érsek is megerősíti, aki 1718-ban egyházlátogatáson járt itt. Leírása szerint a dugopoljei plébániához tartozott a kotlenicei Szent Péter templom, melynek abban az időben földbirtoka is volt.
A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be a Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1825-ben Kotlenice önálló plébánia lett, melyhez már Liska falu is hozzá tartozott. Ezt a státuszát 1843-ig megtartotta, ekkor azonban anyagi okok miatt visszacsatolták Dugopoljéhoz, szolgálatát pedig káplán látta el. A régi plébániaház is 1825 körül épülhetett, azonban később a II. világháború során leégett és már nem építették újjá. A településnek 1857-ben 247, 1910-ben 385 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia részévé vált. A második világháború idején a Független Horvát Állam része lett, majd a szocialista Jugoszláviához tartozott. 1991 óta a független Horvátország része. 2011-ben a településnek 148 lakosa volt, akik hagyományosan mezőgazdasággal és állattartással foglalkoznak.
Lakosság
Lakosság változása[2][3] | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1857 | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1931 | 1948 | 1953 | 1961 | 1971 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
247 | 279 | 255 | 268 | 296 | 385 | 500 | 510 | 328 | 288 | 297 | 251 | 172 | 155 | 133 | 148 |
Nevezetességei
- Szent Péter és Pál apostolok tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma 1873-ban épült a régi templom helyén faragott kövekből. Tetőzete három részre oszlik, melyből az első rész a hajó felett, a második rész a szentély felett, míg a harmadik rész a félköríves apszis felett épült. Oltára fából készült, rajta Szent Péter szobrával. A szentély oldalában található, a szintén faragott kövekből épített sekrestye. A harangtornyot a homlokzatba építették bele, a harangok szintjén körben, egy emelettel lejjebb pedig csak elöl hosszúkás félköríves biforámás ablakok díszítik. Legfelül látható a kőből épített gúla alakú toronysisak. A hajó falának és az ablakok kőkereteinek egyes részei valószínűleg a régi templomból valók. 1980-ban az alapjaitól fogva megújították. Ezen munkák során az oltár elé új, szembemiséző oltárt építettek. A padozat felszedése során megtalálták a régi templom alapfalait is. A régi templom építésére nem áll rendelkezésre biztos adat. Cupilli érsek 1718-ban feltételezte, hogy az érkezése előtt felújított templom már a török hódítás előtt is állt.
- A Mosor-hegység középső részének északi lábánál található Vranjača-barlang. A Splitből Dugopoljén át vezető úton a Kotlenicához tartozó Punde településrésznél kell letérni, majd egy háromszáz méter hosszú makadámút vezet a barlang bejáratához. A barlang bejárati része már ősidők óta ismert a helyiek körében, míg a második részt a terület egykori tulajdonosa Stipe Punda fedezte fel miután egy sebesült galambért áthatolt egy szűk átjárón. 1900-ban a zárai PTD Liburnija barlangkutató szakosztálya folytatta feltárását, az első tudományos cikket pedig a bécsi dr. Fritz Kerner geológus írta róla. Természeti szépségeinek ismertetéséért publikációival különösen sokat tett Umberto Girometta professzor. Ő állapította meg az itt talált használati tárgyak és csonttöredékek alapján, hogy a barlang már az őskorban is lakott volt. A turisták számára látogathatóvá a Splitben 1925-ben megalapított HPD Mosor hegymászó egyesület tagjai tették. A II. világháború után főként hegymászók és kisebb kiránduló csoportok látogatták. 1963-ban védetté nyilvánították, 1970-ben villanyvilágítást kapott. A cseppkövekben gazdagságát tekintve ez az egyik legszebb, a turisták számára is látogatható barlang Dalmáciában.
Jegyzetek
- ↑ Popis stanovništva, kućanstava i stanova 2021. – stanovništvo prema starosti i spolu po naseljima. Horvát Statisztikai Hivatal, 2022. szeptember 22.
- ↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001.
- ↑ http://www.dzs.hr/Hrv_Eng/publication/2011/SI-1441.pdf
Források
- Dugopolje.hr:Kotlenice (horvátul)
- A split-makarskai érsekség honlapja (horvátul)
További információk
- Dugopolje község hivatalos oldala (horvátul)
- Dugopolje község turisztikai irodájának honlapja (horvátul)
Horvátország-portál
Földrajzportál