Nardò
Nardò | |||
![]() | |||
Nardò központja | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Puglia | ||
Megye | Lecce (LE) | ||
Rang | község | ||
Frazionék | Boncore, Cenate, Pagani, Roccacannuccia, Santa Maria al Bagno, Santa Caterina, Sant'Isidoro, Villaggio Resta | ||
Védőszent | Világosító Szent Gergely | ||
Irányítószám | 73048 | ||
Körzethívószám | 0833 | ||
Forgalmi rendszám | LE | ||
Testvérvárosok | Lista
| ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 30 790 fő (2023. jan. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 160,2 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 45 m | ||
Terület | 190,48 km² | ||
Időzóna | CET (UTC+01:00) | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Elhelyezkedése Lecce térképén | |||
Nardò weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Nardò témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Nardò város (közigazgatásilag község) Olaszország Puglia régiójában, Lecce megyében.
Fekvése
A Salentói-félsziget déli részén fekszik, Gallipolitól északkeletre.
Története
A települést a messzápok alapították i. e. 10. században. A rómaiak i. e. 269-ben foglalták el. A Nyugat-római birodalom bukása után a bizánciak és longobárdok fennhatósága alá került. 1055-ben a normannok foglalták el, majd 1266-ban az Anjouk. 1497-ben az Acquaviva család tulajdonába került, akik meghonosították a reneszánszot a városban. 1647-ben a város lakossága fellázadt a spanyolok uralma ellen, de a nápolyi spanyol alkirály seregei leverték a lázadást. 1806-ban vált önállóvá, amikor a Nápolyi Királyságban felszámolták a feudalizmust.
Népessége
A népesség számának alakulása:
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/hu/timeline/sdl3gox0yyxu5oe77udu4hm67x9ve43.png)
Látnivalók
- a város központja a Piazza Salandra
- a 11. században épült Duomo (katedrális), amelynek homlokzatát a 18. században átépítették, de belsője megtartotta eredeti román-gótikus stílusjegyeit
- a 16. századi San Domenico templom, barokk homlokzatával
- a Santa Maria del Carmine-templom reneszánsz portáljával
- az 1618-ban épült San Cosimo-templom
- a 12,5 km hosszú autóverseny pálya
- Olaszország első Holokauszt Múzeuma: az Emlékezet Múzeuma itt létesült, abban a városban, ahol a túlélő zsidók számára menekülttábort állítottak fel a negyvenes években. A kiállításon látható Zivi Miller román származású zsidó művésznek a menekülttáborban való tartózkodása idején készült három restaurált freskója. A Nardón áthaladó 150 ezer zsidó menekült között olyan személyiségek voltak, mint két későbbi izraeli miniszterelnök, Ben Gurion és Golda Meir, továbbá Mose Dajan, a későbbi védelmi miniszter.
Jegyzetek
- ↑ https://demo.istat.it/app/?i=P02
Források
- Nyerges László: Puglia tartomány. Budapest: Dekameron Könyvkiadó. 2004. = Dekameron Útikönyvek, ISBN 963933156-2
- Blanchard, Paul. Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company (2007). ISBN 9781905131181
- Comuni-Italiani
- Italy World Club
Olaszország-portál
Földrajzportál