Peace Sells… but Who’s Buying?
Megadeth Peace Sells… but Who’s Buying? | ||||
nagylemez | ||||
Megjelent | 1986. november 2004. (remastered) 2011. (re-remastered) | |||
Felvételek | 1986. február 15. - március 20. The Music Grinder, Los Angeles | |||
Stílus | thrash metal | |||
Nyelv | angol | |||
Hossz | 36 perc 9 mp 55 perc 28 mp (remastered) | |||
Kiadó | Capitol Records | |||
Producer | Dave Mustaine, Randy Burns | |||
Megadeth-kronológia | ||||
| ||||
Kislemezek az albumról | ||||
| ||||
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Peace Sells… but Who’s Buying? a Megadeth nevű amerikai thrash metal együttes második nagylemeze, amely 1986 novemberében jelent meg. Eredetileg a Combat Records számára készült el az album, de a Capitol Records megvásárolta a kiadási jogokat, szerződtette a zenekart, és újrakevertette a lemezanyagot még a kiadás előtt. Ezen a lemezen szerepelt utoljára a Megadethben Gar Samuelson dobos, illetve a 2004-es The System Has Failed albumon történő visszatéréséig Chris Poland szólógitáros is. 2004-ben bónuszdalokkal, és remixelve, remasterelve adták ki újra a lemezt. 2011-ben egy újabb átdolgozást kapott, ami jelentősen javított a hangzáson.
A Peace Sells… But Who’s Buying? lemezt 2017-ben a Rolling Stone magazin Minden idők 100 legjobb metalalbuma listáján a 8. helyre rangsorolta.[1] Az album szerepel az 1001 lemez, amit hallanod kell, mielőtt meghalsz című könyvben.
Történet
A Megadeth második albumának felvételei Dave Mustaine gitáros/énekes és Randy Burns producer/hangmérnök irányításával zajlottak a Los Angeles-i The Music Grinder stúdióban 1986. február 15-től március 20-ig.[2] Az album eredetileg az első Megadeth-nagylemezt is kiadó Combat Records számára készült, de a lemezfelvétel után (és még a megjelenés előtt) a Capitol Records leszerződtette a zenekart, továbbá megvásárolta a Peace Sells… But Who’s Buying? kiadási jogait.[3] Paul Lani a Capitol felkérésére újrakeverte a lemezt, ami végül novemberben jelent meg. Az eredeti Randy Burns mix alapján készült bakelit próbanyomatok a legértékesebb Megadeth-ritkaságok közé tartoznak.[3]
A lemez címét Dave Mustaine egy Reader's Digest cikk címéből vette: "Peace Would Sell But No One Would Buy It"[4] (magyarul: Ha a béke eladó lenne, senki nem venné meg). A lemez egyike volt azon első albumoknak, amelyre felkerült az "erkölcstelen" dalszövegek ellen fellépő, amerikai Parents Music Resource Center (PMRC) nevű szervezet által kitalált figyelmeztetés: "Explicit Lyrics - Parental Advisory" (magyarul: szókimondó szövegek, szülői felügyelettel). A szervezetről a következő lemezre egy dalt is írt a zenekar.
Az albumon hallható Willie Dixon bluesénekes I Ain't Superstitious című dalának feldolgozása, amit eredetileg Howlin' Wolf rögzített lemezre 1961-ben, és aminek legismertebb feldolgozását Jeff Beck követte el 1967-ben.
Borító
Az Ed Repka által készített borító egy ironikus állásfoglalás a hidegháborúról. A narancsvörös színű égbolt alatt az ENSZ központi épülete látható egy nukleáris csapást követően. A kép előterében a zenekar megtestesítője, Vic Rattlehead támaszkodik egy táblára, amin az áll: "Eladó", arra utalva, hogy az ENSZ megvehető. A lemezborító és a cím is azt sugallja, hogy bár népszerű téma a béke, de mára egyfajta fogyasztási cikké is vált.
Fogadtatása
Kritikák | |||||||||
|
Az album 1986 novemberében jelent meg. Steve Huey, az AllMusic kritikusa szerint a lemez egy korai thrash metal klasszikus, ami „a punkos politikai tudatosság és egy sötét, fenyegető, tipikus heavy metal világnézet kombinációja”.[2] Az album a 76. helyig jutott a Billboard 200-as lemezeladási listáján.[5] Megjelenése után két évvel, 1988 novemberében érte el az aranylemez státuszt az USA-ban, majd újabb négy évvel később egymillió eladott példány után 1992-ben platinalemez lett.[6] A címadó dalhoz Robert Longo rendezésében készült videóklip. Kislemezen a Wake Up Dead című daluk jelent meg, ami Angliában a 65. helyre került a slágerlistán.[7] Ehhez Penelope Spheeris rendezett klipet.
A lemezbemutató turnén először a Motörhead majd Alice Cooper előzenekara voltak. A koncerteken egyre inkább megmutatkozott a törés a zenekaron belül a két Dave és Samuelson illetve Poland között. A londoni Hammersmith Odeonban főzenekarként adott koncertjük ékes bizonyítéka volt annak, hogy a Megadeth zsenialitása és a káosz között papírvékony a határvonal.[3] Az észak-amerikai turné zárása után Gar Samuelson dobost személyi ellentétek miatt kirúgták az együttesből. Poland tovább maradt, de a harmadik album felvételeinek megkezdésekor tőle is megváltak.[3]
Utóélete
A Peace Sells című dalt a VH1 zenecsatorna a 11. helyre sorolta a "40 legnagyobb metaldal" listáján 2006-ban,[8] A dal jellegzetes basszusszólama éveken keresztül volt a Music Television hírműsorának szignálja. A dal hallható a Grand Theft Auto: Vice City, az EA Sports NHL10, a True Crime: Streets of LA és a Rock Band 2 videojátékokban. Az album többi része letölthető extraként volt hozzáférhető 2008. szeptember 16-ától a Rock Band sorozathoz.[9]
A Wake Up Dead és a Peace Sells a mai napig állandó szereplői a Megadeth koncertprogramjának.
Az album dalai
Az összes szám szerzője Dave Mustaine, kivéve a jelzett helyeken.
Eredeti kiadás, 1986 | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
1. | Wake Up Dead | 3:37 | |||||||
2. | The Conjuring | 5:02 | |||||||
3. | Peace Sells | 4:02 | |||||||
4. | Devil's Island | 5:05 | |||||||
5. | Good Mourning/Black Friday | 6:40 | |||||||
6. | Bad Omen | 4:03 | |||||||
7. | I Ain't Superstitious (zene és szöveg: Willie Dixon) | 2:45 | |||||||
8. | My Last Words | 4:55 |
Bónusz dalok, 2004 | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
9. | Wake Up Dead (Randy Burns mix) | 3:40 | |||||||
10. | The Conjuring (Randy Burns mix) | 5:02 | |||||||
11. | Peace Sells (Randy Burns mix) | 4:00 | |||||||
12. | Good Mourning/Black Friday (Randy Burns mix) | 6:40 |
Közreműködők
- Dave Mustaine – ének, szóló- és ritmusgitár
- Chris Poland – ritmus- és szólógitár
- Dave Ellefson – basszusgitár, háttérvokál
- Gar Samuelson – dobok
Jegyzetek
- ↑ The 100 Greatest Metal Albums of All Time. Rolling Stone. (Hozzáférés: 2017. július 13.)[halott link]
- ↑ a b Huey, Steve: Peace Sells… But Who’s Buying?. AllMusic. (Hozzáférés: 2010. november 12.)
- ↑ a b c d Megadeth biography > 1986 – MusicMight.com. [2009. szeptember 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. január 30.)
- ↑ VH1 Behind the Music - Megadeth (Documentary)
- ↑ Megadeth > Charts & Awards > Billboard Albums. AllMusic. Macrovision. (Hozzáférés: 2008. július 31.)
- ↑ RIAA Certificates > Megadeth > Peace Sells…. RIAA. [2015. szeptember 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. január 30.)
- ↑ UK Album & Singles Charts > Megadeth. Chart Stats. The Official UK Charts Company. [2012. május 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. január 30.)
- ↑ "VH1 40 Greatest Metal Songs", 1–4 May 2006, VH1 Channel, reported by VH1.com Archiválva 2013. június 15-i dátummal a Wayback Machine-ben; last accessed September 10, 2006.
- ↑ Sean Baptiste: DLC Week of September 16th Megadeth Album and Rock Band Tour Pack. Harmonix, 2008. szeptember 12. [2012. február 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. január 30.)
Fordítás
Ez a szócikk részben vagy egészben a Peace Sells... but Who's Buying? című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.