Poitoui Ágnes
![]() | Ez a szócikk német-római császárnéról szól. Hasonló címmel lásd még: Aquitániai Ágnes (egyértelműsítő lap). |
Poitoui Ágnes | |
![]() | |
III. Henrik és Ágnes ábrázolása egy 1050. körüli kódexben | |
Született | 1025[1][2][3][4] Poitou |
Elhunyt | 1077. december 14. (51-52 évesen) Róma |
Házastársa | III. Henrik német-római császár (1043. március – )[5] |
Gyermekei |
|
Szülei | Burgundi Ágnes Guillaume V de Poitiers |
Foglalkozása | uralkodó |
Tisztsége |
|
Sírhelye | Szent Péter-bazilika |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Poitoui Ágnes témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Poitoui Ágnes (ném.: Agnes von Poitou), (Poitou, 1025 – Róma, 1077. december 14.) német királyné, bajor hercegnő és fiának, IV. Henriknek kiskorúsága ideje alatt a Német-római Birodalom régens császárnéja. V. Vilmosnak, Aquitánia és Poitou hercegének harmadik házasságából, Burgundi Ágnestől született leánya.
Élete
Ágnest 1043 októberében koronázták német királynévá Mainzban, III. Henrikkel Ingelheim am Rheinben kötött házassága előtt egy hónappal. A házaspárt 1046. december 25-én koronázták császárrá Rómában.
Császári uralma
III. Henrik halála után Ágnes volt a Német-római Birodalom régense fia, IV. Henrik kiskorúsága alatt, 1062-ig.
Ágnes sikertelen harcokat folytatott a szászországi, svábföldi, valamint az alsó-rajnavidéki felkelőkkel, és Béla magyar királyt sem tudta alávetni uralmának.
1056 és 1062 között Ágnes névlegesen a bajor hercegi címet is birtokolta, politikai képességei azonban csekélyek voltak.[6] Ágnes a bajor hercegi címet 1061-ben átadta Norheimi Ottónak[7]
Az invesztitúraharc gyökerei
Kormányzásában Ágnes II. Viktor pápától kapott támogatást. Az új pápák, X. István és II. Miklós azonban a császári udvar jóváhagyása nélkül kerültek beiktatásra. Miklós pápa még a római nemesi pártok támogatását sem élvezte, pozíciójának biztosítására így a normannokban keresett szövetségest, mely törekvésében Hildebrand, a későbbi VII. Gergely támogatta. Ez volt az a pont, aholis a pápai Itáliát érintő politikában jelentős fordulat következett be. Az 1059-es dekrétum a pápai választásról a királyt kizárta a pápaválasztás jogköréből.
Ágnes a későbbi invesztitúraharcokban VII. Gergely oldalán állt. A harcok során Ágnesnek fiával kellett szembenállnia, akit 12 évig nevelt.[8] Ágnes azonban kitartott a Cluny szerzetesek reformmozgalma mellett.
Ágnes földi maradványait a Petronilla-rotondában helyezték végső nyugalomra a római Szent Péter-bazilikában.[9]
Családja
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Heinrich_4_g.jpg/170px-Heinrich_4_g.jpg)
Gyermekei III. Henrikkel:
- Quedlinburgi Adelheid (* 1045 tavasza, Goslar – † 1096. január 11.)
- Gizella (* 1046., Ravenna – † 1053. május 6.)
- Mathilde (* 1048. október közepe, Pöhlde – † 1060. május 12., Goslar)
- IV. Henrik (* 1050. november 11., Goslar – †1106. augusztus 7.)
- Konrád bajor herceg (* 1052, Regensburg – † 1055. április 10.)
- Sophie-Judith (* 1054, Goslar – † 1092/96), aki Salamon magyar király felesége is volt.
További információk
- Genealogie Mittelalter
Források
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2015. augusztus 12.)
- ↑ British Museum person-institution thesaurus. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ FemBio database (német és angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Alvin
- ↑ p3.htm#i27, 2020. augusztus 7.
- ↑ Thoma Gertrud: 122. oldal
- ↑ Bosl’s Bayerische Biographie: 7. oldal
- ↑ GROSSE FRAUEN DER WELTGESCHICHTE. Tausend Biographien in Wort und Bild.: 12. old.
- ↑ Schnith Karl: Frauen des Mittelalters in Lebensbildern – "Kaiserin Agnes"
Előző uralkodó: II. Konrád | Következő uralkodó: II. Ottó |
Középkorportál
Történelemportál