RMS Queen Mary
RMS Queen Mary | |
![]() | |
Az RMS Queen Mary 2011-ben, a Long Beach-i kikötőben | |
Hajótípus |
|
Névadó | Teck Mária brit királyné |
Illetőségi kikötő | ![]() |
Pályafutása | |
Építő | John Brown and Company (Clydebank) |
Építés kezdete | 1930. december 1. |
Vízre bocsátás | 1934. szeptember 26. |
Szolgálatba állítás | 1936. május 24. |
Szolgálat vége | 1967. december 1. |
Honi kikötő | Liverpool |
Sorsa | jelenleg szállodaként üzemel a kaliforniai Long Beach-en |
Általános jellemzők | |
Vízkiszorítás | 81 961 grt |
Hossz | 1020,34 láb (311 méter) |
Szélesség | 118,11 láb (36 méter) |
Merülés | 11,9 méter |
Hajtómű | 160 000 lóerő (119 MW) |
Teljesítmény | 160 000 LE (119 MW) |
Sebesség | 28,5 csomó (52,78 km/h) |
Legénység | 1101 fő |
Férőhelyek száma | 2139 fő |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz RMS Queen Mary témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/RMS_Queen_Mary_20Jun1945_NewYork.jpeg/250px-RMS_Queen_Mary_20Jun1945_NewYork.jpeg)
Az RMS Queen Mary egy Cunard Line (más nevén Cunard White Star Line) óceánjáró, amely 1936 és 1967 között az Atlanti-óceán északi részén közlekedett. A John Brown and Company cég építette Clydebankben (Skócia), első tagjaként a Cunard tervezett heti kéthajós Southampton-New York-i expressz járatának. A hajó a kontinentális Európában az 1920-as évek végén és az 1930-as évek elején épült szuper-óceánjárókra adott brit válasz volt. A Queen Maryt és valamivel később épült nagyobb testvérét, a Queen Elizabetht a második világháborúban csapatszállításra használták. Ezután majd még két évtizedig teljesítettek szolgálatot a polgári hajózásban.
A névadás legendája
A hajót Mary of Teckről, V. György brit király feleségéről nevezték el. Ezt a nevet a vízre bocsátásig szigorúan titokban tartották és addig csak „Cunard No. 534” néven emelgették a készülő hajót. A legenda szerint Viktória királynőről akarta elnevezni a hajót, követve a cégnek azt a hagyományát, hogy a hajóinak neve „-ia” végződésű. De amikor a cég képviselői a király hozzájárulását kérték, hogy a hajót az ország „legnagyobb királynőjéről” (angolul „greatest queen”) nevezzék el, azt a választ kapták, hogy Mary of Teck örülne ennek. A legenda szerint így Cunardnak nem volt más választása, mint hogy Mary-ről nevezze el az 534-est. A cég ezt a történetet később cáfolta és az is egy másik verziót tesz valószínűbbé, hogy korábban uralkodói neveket csak a királyi flotta fő hajóinak adtak. A Queen Mary név inkább kompromisszum lehetett Cunard és a cégébe akkortájt (1934 áprilisában) beolvadt White Star Line cég között egy semleges megoldásban, hiszen a White Star Line hagyományosan „-ic” végződésű nevet adott saját hajóinak.
Az építés története
A hajó építése 1930 decemberében kezdődött, de egy évvel később a gazdasági világválság közepette leállt. Cunard a brit kormányhoz folyamodott kölcsönért, hogy befejezhessék a hajót, és sikerrel járt, sőt a kapott pénz arra is elegendő volt, hogy váltótársat is építsenek a hajónak. A kölcsön egyik feltétele volt, hogy a Cunard vegye át a pénzügyileg gyengélkedő legfőbb versenytársát, a White Start.
A Queen Mary 1936. május 27-én futott ki első útjára Southamptonból. Ekkor a világ második legnagyobb óceánjárója volt a francia Normandie után.
A hajó története
A Queen Mary 311 méter hosszú volt és a névleges hasznos térfogata 81 237 bruttó regisztertonna volt. Összehasonlításképp, a Titanic 270 méter hosszú volt és a névleges hasznos térfogata 46 000 brt. 1936 augusztusában elhódította a Kék Szalagot az SS Normandie-től, 30,14 csomós (55,82 km/h) átlagsebességgel. 1937-ben az SS Normandie visszaszerezte a trófeát, a Queen Mary 30,99 csomós (57,39 km/h) sebességgel később újra visszakapta.
A hajó hírnevét Nagy-Britanniában az 1930-as évek végére elhomályosította az HMS Hood csatacirkáló népszerűsége. 1939. szeptember 1-jén, a második világháború kitörésének napján a Queen Mary elindult szokásos útjára New York felé. Mire megérkezett, kitört a háború, és a hajó azt az utasítást kapta, hogy maradjon ott korábbi nagy vetélytársával, a Normandie-val együtt. Később csatlakozott hozzájuk a Queen Elizabeth is.
A háborúban
A Queen Mary-t, majd váltótársát is végül Ausztráliába rendelték, hogy ottani és új-zélandi csapatokat szállítsanak. Álcázó festést kaptak, emiatt a tengerészek közt mindkét hajóról a „Szürke Kísértet” gúnynév terjedt el. Egyetlen úton 15 ezer embert is szállíthattak, így ők lettek a háború legnagyobb és leggyorsabb csapatszállító hajói.
Méretük és presztízsük olyan becses célponttá tette őket, hogy Adolf Hitler 250 000 dollárnak megfelelő összeget és Vaskeresztet ígért annak az U-Boot (német tengeralattjáró) parancsnoknak, aki elsüllyeszti őket. Nagy sebességük azonban gyakorlatilag lehetetlenné tette a tengeralattjárók számára, hogy utolérjék őket. A Queen Mary egy alkalommal majdnem mégis áldozatul esett, de egy elfogott rádióüzenet után még éppen időben megváltoztatta pályáját.
1942 októberében a Queen Mary véletlenül nekiütközött a HMS Curacoa könnyűcirkálónak és elsüllyesztette. Ezzel 338 ember halálát okozta, a hajónak ugyanis megtiltották a megállást és mentést. Ugyanazon év decemberében a hajó egy 23 méter magas vízfallal - egy un. gonosz hullámmal - ütközött és majdnem felborult, miközben éppen 15 ezer katonát szállított. Az incidenst akkor titokban tartották.[1] Az incidens ihlette Paul Gallicót, hogy 1969-ben megírja a The Poseidon Adventure című regényét, amiből 1972-ben A Poszeidon katasztrófa cimmel film készült, amit a Queen Mary-n forgattak.
A háború után
A háború után a két, utasszállítóvá visszavedlett hajó uralta a transzatlanti utasforgalmat. A Queen Mary 1967-ben, a Queen Elizabeth 1968-ban vonult nyugdíjba. Helyüket a Queen Elizabeth 2 vette át. 2004-ben pedig útjára indult a Queen Mary 2 is.
1967 óta a Queen Mary a kaliforniai Long Beach-ben horgonyoz. Ma hotel, múzeum és rendezvényközpont.
A hajóról az terjedt el, hogy több pontján kísértetek járnak. Beszámolók szerint néha gyermekhangok hallatszanak a valamikori gyermekőrző szobából és visszhangok a kiürített úszómedencéből. Van, aki szerint John Peddar tűzoltó kísértete is a hajón jár, akit 1966-ban, 18 éves korában a gépházban halálra zúzott egy rácsapódó vízbiztos ajtó.
2006. február 23-án a Queen Mary 2 „meglátogatta” a Queen Mary-t, és a hatalmas médiavisszhang nagyon jól jött a régóta pénzügyi nehézségekkel küzdő öregebb hajónak.
Filmek
- Az A Poszeidon katasztrófa című 1972-es filmet részben a Queen Mary fedélzetén vették fel és speciális effektusokban használt Poszeidon-felvételekhez a Queen Mary modelljét használták fel.
- Az S.O.S. Titanic című 1979-es film bizonyos részeit szintén a Queen Mary-n vették fel.
- A 2010-es Titanic 2. című filmben a Queen Mary játszotta a címbéli hajó szerepét.
- A 2022-es Titanic 666(Titanic 3) című film. A belsejében vették fel a legtöbb részletet valamint nagyon sok helyen a hajó keményei megfigyelhető pl. Indulás
- Az elátkozott Queen Mary (2023)
Irodalom
- The Cunard White Star Quadruple-screw North Atlantic Liner, Queen Mary. Bonanza Books, 289 p., 1979. ISBN 0-517-27929-0. Largely a reprint of a special edition of The Shipbuilder and Marine Engine-builder from 1936.
- RMS Queen Mary, Classic Liners series. Stroud, Gloucestershire: The History Press (2012. július 30.). ISBN 9780752479521
- Ellery, David, RMS Queen Mary 101 Questions & Answers, Conway, 2006, ISBN 1 84486 033 7
- Ellery, David, RMS Queen Mary : The World's Favourite Liner, Waterfront, 1994, ISBN 0 946184 84 4
- Duncan, William J., RMS Queen Mary: Queen of the Queens, Anderson, South Carolina: Droke House, distr. Grosset & Dunlap, 1969, ISBN 978-0-8375-6746-4.
- Cunard Line, Ltd., John Brown and Company archives.
- Clydebank Central Library Clydebank, Scotland.
- Maddocks, Melvin, The Great Liners, 1978, Time-Life Books, Alexandria, Va., ISBN 0809426641
- McCutcheon, Janette, RMS Queen Mary : transatlantic masterpiece, Tempus, 2000, ISBN 0752417169
- Roberts, Andrew, Masters and Commanders: How four titans won the war in the West, 1941–1945, Harper Collins e-Books, London
- Grattidge, Harry, Captain of the Queens, Dutton, New York
- Tramp to Queen autobiography by Capt. John Treasure Jones, The History Press (2008) ISBN 978 0 7524 4625 7
- The Queens of the North Atlantic by Robert Lacey, Sidgwick & Jackson (1973)
- RMS Queen Mary. 50 Years of Splendour by David E Hutchings, Kingfisher Productions (1986)
- Three Stacks and You’re Out by Velma Krauch, VanLee Enterprise (1971), an account of the Last Great Voyage by a passenger
- The Cunard Liner Queen Mary, Anatomy of the Ship. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press (1989. július 30.). ISBN 978-0-87021-599-5
Lásd még
Jegyzetek
- ↑ Levi, Ran: The Wave That Changed Science. The Future of Things. [2013. augusztus 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. november 2.)
Külső hivatkozások
![Commons:Category:RMS Queen Mary](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/50px-Commons-logo.svg.png)
- A Queen Mary hivatalos weboldala (angolul)
- Queen Mary fotóoldal (angolul)
- RMS Queen Mary (angolul)
- Nagy óceánjárók Archiválva 2008. május 9-i dátummal a Wayback Machine-ben (angolul)
- A Queen Maryk találkozása (angolul)
- Queen Mary Tengerészeti Örökség oldal (angolul)
- A hajó egyéb jellemzői (angolul)
Közlekedésportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap