Szolnay Sándor
Szolnay Sándor | |
![]() | |
Önarckép (1932) | |
Született | 1893. november 4.[1] Kolozsvár |
Elhunyt | 1950. április 14. (56 évesen) Kolozsvár |
Foglalkozása | festőművész |
Sírhelye | Házsongárdi temető |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Szolnay Sándor témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Szolnay Sándor (Kolozsvár, 1893. november 4. – Kolozsvár, 1950. április 14.)[2] magyar festőművész.
Élete, munkássága
Kolozsvárott érettségizett 1911-ben, majd a budapesti Műegyetemen folytatta tanulmányait, ahol építészetet tanult. Az első világháborúban olasz hadifogságba került, és csak 1919-ben térhetett haza. 1921-ben Nagybányára ment, és az ottani művésztelepen Thorma János és Réti István tanítványaként festészeti tanulmányokat folytatott.
A kolozsvári képzőművészek törzsasztala a New York Kávéházban az 1920-as évek fontos találkozási helye volt. Sok művész, köztük Gaál Gábor, Kibédi Sándor, Neumann Jenő huga, Fekete Tivadar portréját itt készítette el Szolnay. A New York asztalánál fogalmazták meg a kolozsvároi művészek a Kolozsvári Szalon létrehozására felhívásukat. A felhívás alárírói Alex Popp, Ács Ferenc, Catul Bogdan, Tassy Demian, Romul Ladea, Rengler Nicolae, Szolnay Sándor, Widman Walter és Emil Cornea voltak. A kiállítás 1930. november 30-án nyilt meg a Mezőgazdasági Bank főtéri épületében. [3]
1933 júliusában Szolnay Sándor és Szervátiusz Jenő művészeti szabadiskolát alapítanak. Szolnay festészetet, Szervátiusz szobrászatot tanít. A Minerva nyomda a szabadiskola rendelkezésére bocsátja a Brassai utcai épületében levő tágas manzárdhelyiséget. A két évig fennállt szabadiskola növendékei közül Balázs Péter festő és Nicolae Grigorescu műtörténet professzor tették ismertté a nevüket. [4]
Az 1930-as években több egyéni és csoportos kiállításon vett részt. A bécsi döntést követően Székelykeresztúrra menekült, ahol az Elekes családnál lakott a Fő utcán. A család kertjéről, a kert alatt folyó Küküllő patakról és a környékről festett képeket. Itt festette a Szalmakalapos önarckép és a Virágzó gyümölcsöskert című képeket. A virágzó gyümölcsös csupa mozgás, tavaszi ritmus. Színekben végtelenül egyszerű, hajszál választja el attól, hogy a friss zöldek nyersek, a zöld-rózsaszín akkordok édeskések legyenek. A félkörben összehajló ágak a tócsákkal szaggatott füvön tavaszi lendületet és örömöt fejeznek ki.
Stílusa
A nagybányaiak mellett Paul Cezanne művészete volt rá legnagyobb hatással, mintegy a posztimpresszionizmus jegyében alakította ki sajátos formavilágát. Képeinek témája főként az erdélyi táj és az erdélyi emberek. Technikája a kezdeti vastagon kezelt olajfelületektől mindinkább a fényekkel átitatott, szinte vízfestményszerű festékfelrakás felé fordult.
Munkái (válogatás)
Festmények
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c7/Vir%C3%A1gz%C3%B3_gy%C3%BCm%C3%B6lcs%C3%B6skert.jpg/220px-Vir%C3%A1gz%C3%B3_gy%C3%BCm%C3%B6lcs%C3%B6skert.jpg)
- Nagybányai gyümölcsös kert (1923) [5]
- Kaszálók napraforgós tájban (1923-1924, olaj, vászon)
- Csíksomlyói táj (1925, olaj, vászon)
- Barátkámzsás önarckép (1925, olaj, vászon)
- Naplemente (1926, pasztell)
- Kilátás az ablakból (1926, olaj, vászon)
- Gaál Gábor arcképe (1930, olaj, vászon)
- Kibédi Sándor arcképe (1930, olaj, vászon)
- Neumann Mária arcképe (1930, olaj, vászon)
- Napraforgós önarckép (1932, olaj, vászon)
- Csíkos sapkás önarckép (1932, olaj, vászon)
- Fotelban ülő nő (Bálint Zoltánné arcképe) (1931, olaj, vászon)
- Pista bácsi, a pereces (1933, olaj, vászon)
- Tamási Áron arcképe (1932, olaj, vászon)
- Kováts József arcképe (1934, olaj, vászon)
- Lombjavesztett sétány (1936, olaj, vászon)
- Kolozsvári templomtornyok (1934, pasztell)
- Tulipánok (1937, olaj, vászon)
- Enyedi utca (1937, olaj, vászon)
- Alvó gyermekek (1937, olaj, vászon)
- Virágcsokor kék háttérrel (1938, olaj, furnérlemez)
- Ősz a Küküllő völgyében (Tó a hegyek között) (1938-1939, olaj, vászon)
- Virág és gyümölcs (1939, olaj, vászon)
- Városszéle télen (1939, olaj, vászon)
- A vártemplom felé, tavasszal (1939, olaj, vászon)
- Park templommal (1939, olaj, vászon)[6]
- Segesvári tavasz (1940, olaj, vászon)
- Szalmakalapos önarckép (1940, olaj, vászon)[7]
- Krizantémek fekete csikos szőttessel (1941, olaj, furnirlemez)[8]
- Virágzó gyümölcsöskert (1941, olaj, vászon)
- Hóolvadás (1943, 67x62 cm, olaj, falemez[9]
- Szeptember (Szamos-part) (1943, olaj, furnirlemez)
- Téli fasor (1943, olaj, vászon)
- Őszi napsütés (1944, olaj, furnirlemez)
- Önarckép az ablakban (1946, olaj, furnirlemez)
- Téli napsütés (1946, olaj, furnirlemez)
- Fenyők a hóban (1946, olaj, vászon)
- Zúzmara (1946, olaj, fúrnirlemez)
- Szobabelső (1949, olaj, furnirlemez)
- Önarckép (1949, olaj, furnirlemez)
- Gyermekek a fűben (1947, olaj, fa)
- Sárga lombú fák (1945, olaj, furnirlemez)
- Koratavasz (1950, olaj, furnirlemez)
- Hóolvadás (Erdély) 1943 [10]
Rajzok
- Tábori levelezőlap a frontról (1916, ceruzarajz)
- Tábori levelezőlap a frontról (1916, ceruzarajz)
- Plakát első kiállításán (1923)
- Fekvő akt (1923, olaj, vászon)
- Géptanulmány (1929, olaj, vászon)
- Plakát az Erdélyi Képzőművészek Kiállítására (1930)
- Plakát (1930)
- Plakát (1933)
- Az Őszi napsütés erővonalai
- A Csíksomlyói táj erővonalai
- A virágzó gyümölcsös erővonalai
- A városszéle télen erővonalai
- Illusztrációk Méliusz József Sors és jelkép című könyvéhez
Könyvei
- A világ legvégén, Dacia Könyvkiadó, Kolozsvár, 1973
- Erdély színei Komp-Press Korunk Baráti Társaság, 2010[11]
Társasági tagság
Emlékezete
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Hazsongard_Szolnay_Sandor.jpg/220px-Hazsongard_Szolnay_Sandor.jpg)
- Róla nevezték el az EMKE egyik díját.
- Fennmaradt róla egy anekdota, melyet Orbán János: Székelykeresztúr története című munkájában írt meg (366. old.)
Jegyzetek
- ↑ Benezit Dictionary of Artists (angol nyelven). Oxford University Press, 2006. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Születési és halálozási dátuma a sírján is szerepel, de ott születési dátumként 1893. november 5. van.
- ↑ E. Szabó Ilona: Szolnay Sándor Kriterion, Budarest, 1974 - 27.old
- ↑ E. Szabó Ilona: Szolnay Sándor Kriterion, Budarest, 1974 – 45.old.
- ↑ https://www.kieselbach.hu/alkotas/nagybanyai-gyumolcsos-kert-1923 Hozzáférés: 2023.03.22
- ↑ Szolnay Sándor - Park templommal, 1939 https://www.youtube.com/watch?v=-Gm0_5kIUn8 Hozzáférés: 2024.04.16
- ↑ Simon Elek tulajdona (1974)
- ↑ Kemény Jánosné tulajdona (1974)
- ↑ https://www.kieselbach.hu/alkotas/hoolvadas-erdely-1943" rel="noreferrer nofollow">www.kieselbach.hu/alkotas/hoolvadas-erdely-1943 Hozzáférés: 2021.01.19
- ↑ https://www.kieselbach.hu/muvesz/szolnay-sandor_1064
- ↑ Erdély színei, ahogyan Szolnay Sándor látta Hozzáférés: 2024. április 19.
Források
- Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I–V. Főszerk. Balogh Edgár, Dávid Gyula. Bukarest: Kriterion; Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 1981–2010.
- László Emőke: Szolnay Sándor (Művészet, 1968. 12. sz.)
- E. Szabó Ilona: Szolnay Sándor. Bukarest, 1974. (Ser. Művészeti kismonográfiák)
- Piktorok városa Nagybánya. (Nagybányai festők). Szerkesztő-rendező: Nagy T. Katalin. Budapest : Duna Televízió, 1997. (Duna TV Videotár)
- Szolnay Sándor — Erdély színei – szerkesztette Sümegi György Komp-Press Kiadó, Korunk, Kolozsvár, 2010. ISBN 978-973-1960-15-9
- Murádin Jenő: Szolnay Sándor és Popp Aurél 1936-os levelezéséből. Utunk, 1969. 3.
- Szolnay Sándor: A világ legvégén. Válogatott levelek és írások. Az összekötő szöveget és a jegyzeteket írta Banner Zoltán. Kolozsvár, 1973
További információk
- Szolnay Sándor, artportal.hu
- Sümegi György: „Küzdünk az ábrázolás igazságáért” Online elérés Hozzáférés: 2021.01.18
Kolozsvár-portál
Erdély-portál
Művészetportál