Tivoli (Lazio)
![]() | Hasonló cikkcímek és megnevezések: Tivoli (egyértelműsítő lap). |
Tivoli | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Lazio | ||
Megye | Róma (RM) | ||
Védőszent | Szent Lőrinc | ||
Irányítószám |
| ||
Körzethívószám | 0774 | ||
Forgalmi rendszám | ROMA | ||
Testvérvárosok | Lista | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 54 916 fő (2023. jan. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 799,94 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 235 m | ||
Terület | 68,65 km² | ||
Időzóna | CET (UTC+01:00) | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Elhelyezkedése Róma térképén | |||
Tivoli weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Tivoli témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Tivoli ókori nevén Tibur, város, egyben alapszintű közigazgatási egység, azaz község Olaszországban, Lazio régióban, Róma megyében Lakosainak száma 54 916 fő (2023. január 1.).[1] Tivoli Castel Madama, Guidonia Montecelio, Róma, San Gregorio da Sassola, Vicovaro, Marcellina és San Polo dei Cavalieri községekkel határos.
A nagy múltú település és püspöki székhely az ugyancsak a városról elnevezett Monti Tiburtini hegység nyugati lejtőjén, az Aniene folyó partján terül el, körülbelül 30 kilométerre Rómától, Nevezetes látnivalói közül a leghíresebb a Villa d'Este(wd) reneszánsz kertje a szökőkútjaival.
A város legalább a reneszánsz óta az úri társaság divatos nyári szórakozóhelye volt és neve így vált fogalommá. Ma világszerte sok tucatnyi kert, kastély, vidámpark, színház, sportcsarnok és hasonló intézmények viselik a nevét.
Története
A Róma körüli alacsony dombos vidék, a Campagna Romana(wd) és az Appenninek hegyvidéke találkozásánál, a bővizű folyó mentén az ősi Itália lakói már korán kedvező klímájú, letelepedésre alkalmas helyet találtak, ami egyben lehetővé tette az Abruzzo felől érkező forgalom ellenőrzését is.
A római hagyomány Tibur város alapítását az i. e. 1215. évre teszi. A legrégebbi emlékeket az i. e. 4. századra sikerült datálni, ezek a fellegvárat körülvevő fal maradványai. Róma már i. e. 380-ban kiterjesztette befolyását a városra, és kiépült az ide vezető út, a Via Tiburtina is. Az i. e. 2. században a városban jelentős fejlődés indult el, középületeket, templomokat emeltek. Közülük ma is látható az Augusteum, a Mensa Ponderaria (a súlyok és mértékek hivatala), valamint egy bazilika (ókori római középület) nyomai a mai katedrális apszisa mögött. Két híres templomot is építettek az ókori fellegvár, az akropolisz területén; az egyiket, egy négyszögletes alaprajzút Szibilla templomának tartják, a másikat, a kereket Vesta templomának(wd). A középkorban mindkettőből keresztény templom lett. Egy római amfiteátrum nyomai is megfigyelhetők a középkori Rocca Pia erődítmény mellett.
A város közelében, a hegyek lábánál épült a 2. században a Villa Adriana, Hadrianus római császár palotakomplexuma.
Tivoli a középkorban
A római birodalom bukása után, amikor a vidéki római villák pusztulásnak indultak, Tivoli meg tudta őrizni életképességét és politikai függetlenségét. A 10. században a független Tivoli (Tibur) Róma egyik legfőbb vetélytársa volt az elszegényedett Lazió kormányzásának igényében. 1001-ben III. Ottó császár meghódította és a város pápai fennhatóság alá került. Barbarossa Frigyes idején új fellendülés következett be: 1155-ben új városfalakat emeltek, a város területe jelentősen kibővült. A 11. és 12. században sok lakótorony is épült a városban, amik közül számos máig fennmaradt.
Tivolinak sikerült a 15. századig fenntartania a függetlenség egy változó szintjét: a város erejének a szimbólumai voltak az Arengo-palota, a Torre del Comune, és a Szent Mihály-templom. A lakosság növekedett.
Tivoli a reneszánsz korától
1461-ben II. Piusz pápa rendelte el a Rocca Pia („Piusz sziklája”) nevű erődítmény építését a város feletti pápai hatalom biztosítására, az Aniene folyó völgyének ellenőrzésére. Az 1700-as években francia, majd osztrák csapatok foglalták el, kaszárnyának és börtönnek használták, aztán a napóleoni háborúktól egészen 1960-ig folyamatosan börtönként szolgált.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Rocca.pia.castle.in.tivoli.arp.jpg/250px-Rocca.pia.castle.in.tivoli.arp.jpg)
A 16. században, a reneszánsz virágkorában épült a város azóta is leghíresebb épülete, a 2001 óta világörökségi védettség alatt álló Villa d’Este, az olasz építészet egyik mesterműve, világszerte különösen nevezetes a szökőkútjairól. A sikeres építkezés is divatossá tette a városkát és számos más főúr is palotát emeltetett itt. A 16. század végén új városházát is építettek római kori és középkori maradványok felhasználásával.
A város két emblematikus temploma, a Szent Lőrinc-katedrális (1635-40) és a jezsuita Jézus temploma is a barokk korszakban épült, de utóbbi 1944 májusában a szövetséges bombázások áldozata lett.
A meredek esésű, bővizű folyó áradásai a történelem során gyakran okoztak nagy károkat. 1826-ban egy újabb katasztrofális áradás után új mederbe és alagutakba terelték a vizet a további károk megakadályozása érdekében és így egy új, száz méteres esésű vízesést alakítottak ki XVI. Gergely pápa rendeletére az ugyancsak általa építtetett Villa Gregoriana(wd) közelében.
Gazdaság
A Rómába vezető út mentén már az ókor óta szinte folyamatosan működő hatalmas kőfejtő látható, ahol travertínó követ bányásznak. Tivoli szép vízesései energiájának egy részét elektromos áram termelésére fordítják. A szomszédos dombokat szőlőskertek és olajbogyó-ligetek borítják. A középkorig nyúlik vissza a helyi papírgyártás és az erre alapuló nyomdászat.
Tivoli a művészetekben
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3f/Cascade_of_Tivoli.jpg/360px-Cascade_of_Tivoli.jpg)
A reneszánsz idején Európában minden sikerekre vágyó festőnek feltétlenül el kellett zarándokolni Itáliába, és az ottani tanulás során megfesteni a klasszikus, „festői” témákat. Közéjük tartozott a tivoli mesterséges vízesés is, amelynek itt látható képét Johann Melchior Roos festette.
Liszt Ferenc az 1870-es években gyakran időzött barátja, Gustav Hohenlohe bíboros nyári lakában, a Villa d'Estében. A park pompás szökőkútjai inspirálták Lisztet A Villa d’Este szökőkútjai című zongoradarab komponálására, mely 1877-ben készült el és a Zarándokévek (Années de pèlerinage) harmadik ciklusának része lett. Ezt a darabot tartják az első impresszionista zeneműnek.[3]
Fő látványosságok
- Villa Adriana
- Villa d'Este
- Villa Gregoriana
- Rocca Pia
Jegyzetek
Források
- ↑ Tivoli története: Tivoli története, hivatalos honlap (angol nyelven). [2015. május 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. május 21.)
- ↑ Rocca Pia: Tivoli and surroundings (angol nyelven). (Hozzáférés: 2015. május 21.)
További információk
Olaszország-portál
Földrajzportál