Váltó (értékpapír)
![]() | Ezt a szócikket némileg át kellene dolgozni a wiki jelölőnyelv szabályainak figyelembevételével, hogy megfeleljen a Wikipédia alapvető stilisztikai és formai követelményeinek. |
![]() | Ez a szócikk vagy szakasz lektorálásra, tartalmi javításokra szorul. A felmerült kifogásokat a szócikk vitalapja részletezi (vagy extrém esetben a szócikk szövegében elhelyezett, kikommentelt szövegrészek). Ha nincs indoklás a vitalapon (vagy szerkesztési módban a szövegközben), bátran távolítsd el a sablont! Csak akkor tedd a lap tetejére ezt a sablont, ha az egész cikk megszövegezése hibás. Ha nem, az adott szakaszba tedd, így segítve a lektorok munkáját! |
![]() | Hasonló cikkcímek és megnevezések: Váltó (egyértelműsítő lap) |
Értékpapírok |
---|
![]() |
Értékpapírok |
Kötvény |
Piacok |
Tőzsde |
Részvények |
Részvény |
Befektetési alapok |
Befektetési alap |
Származtatott ügyletek |
Határidős ügylet |
Sablon:Értékpapírok
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Burma_1926_Promissory_Note.jpg/220px-Burma_1926_Promissory_Note.jpg)
A váltó a törvény által megszabott formában kiállított, meghatározott időre szóló fizetési kötelezvény, amely bizonyos korlátok között pénz helyett forgatható. A hitelezés révén kialakult értékpapírok egyik formája, amelyen az elfogadó kötelezettséget vállal arra, hogy meghatározott időben és helyen meghatározott összeget fog fizetni vagy fizettetni hitelezőjének, vagy egy harmadik személynek. A saját váltó esetében a kibocsátó maga vállal fizetési kötelezettséget, az idegen váltó esetében a kibocsátó egy adósát szólítja fel fizetésre.[1]
A váltó a gazdaságtörténet során nagy szerepet játszott a pénz forgásának meggyorsításában. A modern gazdaságban a magánváltó szerepét többnyire a pénzteremtés más módszerei, a bankszámlapénz vagy a csekk veszi át.[1]
Története
Fizetési ígérvények már régen léteztek a kereskedők között. A 18. század közepétől azonban Angliában William Murray olyan kereskedelmi jogi reformokat vezetett be, amelyek alapvetően megváltoztatták a váltók természetét. A váltó feltétlen kötelezettség vállalása, absztrakt ügylet lett, függetlenül a mögötte eredetileg álló kereskedelmi ügylettől és elszakadt mind az eredeti hitelező, mind az eredeti adós személyétől. Ettől kezdve az, aki váltót állított ki vagy váltóval fizetett, a váltó lejártakor minden további nélkül fizetni tartozott. Aki megpróbált kibújni ez alól, az reménytelen pert kockáztatott és elvesztette hitelképességét a többi kereskedő szemében, azaz gazdasági szereplőként ellehetetlenült.[2]
Tartalma, sajátosságai
A váltó követelést megtestesítő pénzpapír ill. értékpapír,[3][4], amely "nem képvisel hozadékot, csak visszafizetést".[5] Gazdasági szempontból a váltó egyrészt hiteleszköz, másrészt fizetőeszköz. Értelmezése, hogy az egyik fél elismeri a másik fél felé fennálló pénztartozását (követelését), és vállalja, hogy azt meghatározott időben és módon (váltójogilag jól körülhatárolható és kikényszeríthető formában) ki fogja egyenlíteni. A váltószigor (rigor cambialis)[6]) miatt – amely a genfi mintájú váltóegyezmények[7] jellemzője – a bíróság soron kívüli jár el. A váltójog kényszerítő természetű abszolút jog (jus cogens), valamint különös jog (jus speciale), illetve szoros jog (jus strictum), miután a váltójogban a követelés keletkezése és érvényesítése szoros alakszerűséghez van kötve.[8]
[…] a váltóeljárás összehasonlíthatatlanul szigorúbb, mint a többi jogi kötelemé. […] A váltó ma Magyarországon egyáltalán nem olyan elterjedt, mint a világháború előtt,[9] pedig nagy szükség lenne rá, hogy a felduzzadt kintlévőségek egy részét kiválthassa. A jogalkotóknak érdemes lenne megfontolnia, hogy milyen eszközökkel lehetne a mai magyar gazdasági-pénzügyi élet tényleges szereplőjévé tenni a váltót: mint olyan eszközt, amely enyhítené a gazdasági szereplők [pénzhiányát]
A váltó egy teljes mértékben szektorsemleges intézmény. A váltójog semmiféle megkülönböztetést nem tesz a tekintetben, hogy ki válhat váltó jogosultjává vagy kötelezettjévé. Ennek megfelelően váltószereplővé válhat minden természetes vagy jogi személy, független jogi formájától, ágazati hovatartozásától, aki egyébként a polgári jog szabályai alapján jogképes
Követelést megtestesítő értékpapírok még a váltón kívül a csekk, a kötvény, a letéti jegy. A váltó — mint az értékpapírtanból tudjuk — nemcsak hogy forgatható, hanem a jogszabály erejénél fogva forgatható (ipso jure ordre) papír. A magyar jogban ilyen három van: a váltó, a névre szóló részvény, és a közraktári jegy.
A szakirodalom[12] a váltóátruházással (más szóval: forgatással) kapcsolatban három hatást ismer. Az 'átruházó hatás' azt jelenti, hogy a forgatmányosra száll át a váltóban megtestesülő összes jog. A 'kötelező hatás' alatt azt értik, hogy a váltót átruházó — ellenkező kikötés hiányában[13] — felelős a váltó elfogadásáért és kifizetéséért. Végül az 'igazoló hatás' szerint a forgatmányost a váltó jogos birtokosának kell tekinteni. Ennek feltétele azonban, hogy az átruházások összefüggő láncolatot alkossanak.[14]
Részletes leírás
A váltó kiállítására általában valamilyen más ügylet alapján kerül sor, amikor az ügylet egyik résztvevője az őt terhelő pénztartozást ilyen módon ismeri el. Az ügylet valamilyen polgári jogviszony, amelyből eredő ellenérték-követelést az egyik fél hitelezi a másiknak.[15] A hitel kiegyenlítése pedig úgy történik, hogy a kötelezett az őt terhelő pénztartozásról váltót állít ki és ad át a jogosultnak. Az ügylet és a váltó innentől kezdődően elkülönül egymástól. A váltó kiállítása az ügyletből fakadó jogviszonyt önmagában nem szüntetni meg és megfordítva, a váltó alapján a váltó jogosultja az alapjogviszonytól függetlenül léphet fel a váltó kötelezettjével szemben.
„”A váltó általában hármas rendeltetésű:
♦ Kiegyenlítő eszköz.
A váltót az adós áru vagy egyéb tartozásának fedezetére, kiegyenlítésére adja át hitelezőjének. A váltó így a hitelezőnek jelentős jogi előnyöket (behajtás stb.) és gazdasági előnyöket (leszámítolás stb.) nyújt és ezzel a kereskedelmi forgalom biztonságát és gyorsaságát előmozdítja.
♦ Hitelszerző eszköz.
Mint ilyen, legcélszerűbb és leggyakoribb formája a kölcsönnyújtásnak.
♦ Áru.[16]
Az előbb említett előnyök, különösen a váltó átruházásának könnyű lehetősége nagyon alkalmassá teszik azt pénz gyümölcsöző elhelyezésére [befektetésére]; s így a váltó rendszeres adás-vétel tárgya. Árát diszkont és a lejárat határozzák meg. Speciális rendeltetése a váltónak, külföldi fizetések teljesítése. (Külföldi váltók.)– A modern üzleti élet enciklopédiája. Révai kereskedelmi, pénzügyi és ipari lexikona; IV. kötet (Budapest, 1934), p. 303: "Váltó a kereskedelmi forgalomban" címszó.
A váltót, kezdetben áruhitelezés során használták (fizetőeszközként), amikor az áru vevője nem készpénzzel fizetett, hanem váltót bocsátott ki utalvány formában, amelyben elismerte tartozását, és annak kiegyenlítésére kötelezettséget vállalt.
Ha a váltó kiállítója/kibocsátója nem tűnik megbízhatónak vagy tőkeerősnek, kezest hívhat segítségül (magánszemélyt, gazdálkodó szervezetet, bankot). A váltók, a 19. század végétől kezdve fizetőeszközből lassanként hiteleszközzé alakultak. E funkcióban kezdték meg pénzhelyettesítő szerepüket (forgatással, teljes hatályú átruházással); akár belföldi/helyközi/belkereskedelmi, akár külföldi/nemzetközi/külkereskedelmi fizetések eszközéül szolgáltak.[17] A váltók szerepének súlypontja a 20. század közepére Magyarországon megváltozott. A három pólusú, utalványszerű idegen váltó hazánkban háttérbe szorult;[18] a két pólusú, kötelezvényszerű saját váltó előtérbe került; ugyanis az utóbbihoz nem szükséges az utalványi alak,[19] bár a jogszabályok jelenleg is (2016) lehetőséget adnak rá. Nemzetközi forgalomban azonban fordított a helyzet: az idegen váltó domináns.
[…] a kétszintű bankrendszer [1987. január 1-jei] létrehozatalakor, még akkor frissen négy nagy kereskedelmi bank (Budapest Bank Rt., Magyar Hitelbank Rt., Kereskedelmi Bank Rt., Külkereskedelmi Bank Rt.)[20] létrehozták a váltójogi Együttműködési Megállapodást. Ennek preambuluma kimondja, hogy a Megállapodás célja nem más, mint a váltóleszámítolás biztonságosabbá tétele az információk kicserélésével. […] Amennyiben egy bank, egy cégről »váltó jó« információt[21] adott és a kötelezett lejáratkor mégsem fizetett, akkor az információt adó bank köteles volt az általa előnyös helyzetbe hozott céget fizetőképes helyzetbe hozni […] Az ilyen és ehhez hasonló esetek vezettek oda, hogy a Megállapodást a múlt év végén [1992-ben] a legtöbb nagy bank felmondta. Mindegyikük megfontolandóvá tette azonban azt, hogy jobb gazdasági körülmények között esetleg részt vegyen egy hasonló egyezmény létrehozásában. […] A váltójog történeti fejlődését — és a kontinentális gyakorlatot — tanulmányozva azonban megállapítható, hogy a váltó nem hiányozhat egyetlen fejlett piacgazdaság eszköztárából sem. A váltó önmagában ugyan bonyolult, de rendkívül logikus és biztonságos intézmény.
[…] a váltó kiválóan alkalmas a részletfizetés, halasztott fizetés vagy előfinanszírozás mellett megkötött [egy évet meg nem haladó] jogügyletek fedezésére, különösen akkor, ha a hitelintézetek hajlandósága megnő a váltók leszámítolására. A váltó, a forgatmányos (a leszámítoló) részére nagyfokú biztonságot ad.
A váltó értékpapír. Értékpapír pedig csak olyan okirat vagy adat lehet, amely jogszabályban meghatározott kellékekkel rendelkezik és kiállítását (kibocsátását) a jogszabály lehetővé teszi. [...] A váltó okirat. A benne foglalt követelést érvényesíteni, vagy arról rendelkezni csak az okirat birtokában, az értékpapír által lehet […] A váltó a benne foglalt követelést dologi formában rögzíti és forgathatósága (átruházhatósága) által mobilizálhatóvá teszi a követelést. A váltó jelentős mint hiteleszköz, mint befektetési eszköz és mint szerződési biztosíték.
A váltó ( dénomination titre [25]) alaki megjelenésére, és kibocsátására külön magyar jogszabály vonatkozik, amely az 1930. június 7-én Genfben aláírt, váltójogi nemzetközi egyezményeken alapul.
A nemzetközi váltójogi "Egységes Törvény" 1934. január 1-jén lépett hatályba, amit a Népszövetség ugyanebben az évben tett közzé hivatalos lapjában, francia és angol nyelven, tükörfordításban: Société des Nations (League of Natoins). Recueil des Traités (Treaty Series). Vol. CXLIII. 1933-1934. Num. 1-2-3-4. Magyarországot, dr. Baranyai Zoltán (1888-1948) diplomata képviselte, aki a Népszövetség mellett működő Magyar Királyi Titkárság vezetője volt. "A genfi munkálat szerkezeti összetétele a következő: három egyezmény létesült. Az első (egyezmény) [No. 3313.] magára az egységes váltótörvényre vonatkozik két melléklettel, melyek közül az első (melléklet) maga az Egységes váltótörvény (Loi uniforme), a második melléklet a fenntartások (reserves) és vele kapcsolatos rendelkezések. A második egyezmény [No. 3314.] a kollíziós normákat tartalmazza, a harmadik egyezmény [No. 3315.] pedig a váltóilletékről szól. Az egyezményt 26 állam írta alá."[26]
Egyezmény
Első egyezmény
[FR]
No. 3313. Convention portant loi uniforme sur les lettres de change et billets à ordre, avec annexes et protocole. (Signés à Genève, le 7 juin 1930.)
- Annexe I. Loi uniforme concernant la lettre de change et le billet à ordre
- Annexe II.
- Protocole de la convention.
- (Francia nyelvű oldalak: 257; 258, 260, 262, 264, 266, 268, 270; 272-273; 274, 276, 278, 280, 282, 284, 286, 288, 290, 292, 294, 296, 298, 300, 302, 304; 306, 308, 310, 312; 314-315.)
[EN]
No. 3313. Convention providing a uniform law for bills of exchange and promissory notes, with annexes and protocol. (Signed at Geneva, June 7, 1930.)
- Annex I. Uniform law on bills of exchange and promissory notes.
- Annex II.
- Protocol to the convention.
- (Angol nyelvű oldalak: 257; 259, 261, 263, 265, 267, 269, 271; 272-273; 275, 277; 279, 281, 283, 285, 287, 289, 291, 293, 295, 297, 299, 301, 303, 305; 307, 309, 311, 313; 314-315.)
[HU]
- Egyezmény az idegen és a saját váltóra vonatkozó egységes váltótörvény tárgyában.
- 1. melléklet. Egységes törvény az idegen és a saját váltóról.
- 2. melléklet.
- Jegyzőkönyv az egyezményhez.
Második egyezmény
[FR]
No. 3314. Convention destinée à régler certains conflits de lois en matiére de lettres de change et de billets à ordre, avec protocole. (Signes à Genève, le 7 juin 1930.)
- Protocole de la convention.
- (Francia nyelvű oldalak: 317; 318, 320, 322, 324, 326, 328; 330-331; 332; 334-335.)
[EN]
No. 3314. Convention for the settlement of certain conflicts of laws in connection with bills of exchange and promissory notes, and protocol. (Signed at Geneva, June 7, 1930.)
- Protocol to the convention.
- (Angol nyelvű oldalak: 317; 319, 321, 323, 325, 327, 329; 330-331; 333; 334-335.)
[HU]
- Egyezmény az idegen és a saját váltóra vonatkozó törvények ütközésének rendezése tárgyában.
- Jegyzőkönyv az egyezményhez.
Harmadik egyezmény
[FR]
No. 3315. Convention relative au droit de timbre en matiére de lettres de change et de billets à ordre, avec protocole. (Signés à Genève, le 7 juin 1930.)
- Protocole de la convention.
- (Francia nyelvű oldalak: 337; 338, 340, 342, 344, 346; 348-349; 350; 352-353.)
[EN]
No. 3315. Convention on the stamp laws in connection with bills of exchange and promissory notes, and protocol. (Signed at Geneva, June 7, 1930.)
- Protocol to the convention.
- (Angol nyelvű oldalak: 337; 339, 341, 343, 345, 347; 348-349; 351; 352-353.)
[HU]
- Egyezmény az idegen váltó és saját váltó bélyegilletéke tárgyában.
- Jegyzőkönyv az egyezményhez.
- Egyezmény az idegen váltó és saját váltó bélyegilletéke tárgyában.
Az egyezmény alapján álló országok (62 állam): Afganisztán, Algéria, Argentína, Ausztria, Etiópia, Belgium, Brazília, Bulgária, Costa Rica, Csád, Csehszlovákia [ma: utódállamai], Dánia, Dahomey, Felső-Volta [ma: Burkina Faso], Finnország, Franciaország, Gabon, Görögország, Guinea, Haiti, Hollandia, Holland Antillák, Indonézia, Irak, Izland, Japán, Jordánia, Jugoszlávia [ma: utódállamai], Kambodzsa, Kenya, Kongo (Brazzawille), Kongo (Kinshasa), Korea, Közép-afrikai Köztársaság, Kuvait, Laosz, Lengyelország, Libanon, Líbia, Luxemburg, Madagaszkár, Magyarország, Mali, Marokkó, Mauritánia, Monaco, Németország, Niger, Norvégia, Olaszország, Peru, Portugália, Portugál tengeren túli területek, Szaúd-Arábia, Szenegál, Szíria, Svédország, Svájc, Szovjetunió, Togo, Törökország, Tunézia. (Kolumbia, Ecuador, Spanyolország, Peru, Csehszlovákia, Törökország, Jugoszlávia aláírta az egyezményt, de nem ratifikálta. A felsorolásban találhatóak olyan államok is, amelyek nem csatlakoztak az egyezményhez, hanem saját váltótörvény alkottak a genfi váltójog mintájára.).[27]
A váltójogi Egységes törvényt a következő államalakulatok írták alá 1930-ban, illetve csatlakozta hozzá 2005-ig bezárólag.[28] Zárójelben a saját törvényhozási ratifikáció hatálybalépési dátuma: Ausztria (1934.I.01.), Azerbajdzsán (2000.XI.28.), Belgium (1934.I.01.), Brazília (1942.XI.24.), Dánia (1934.I.01.), Fehéroroszország (1991.XII.25. Felfüggesztve 1998.II.4.), Finnország (1934.I.01.), Franciaország (1936.VII.26.), Görögország (1934.I.01.), Grönland [Dánia társországa] (1965.IX.29.), Japán (1934.I.01.), Kazahsztán (1996.II.18.), Kirgizisztán (2003.X.30.), Lengyelország (1937.III.19.), Litvánia (2000.V.11.), Luxemburg (1963.VI.03.), Magyarország (1965.I.26.),[29] Makaó (Kína különleges jogállású területe, 1999.XII.20.), Monaco (1934.IV.25.), Németország (1934.I.01.), Belgium (1934.I.01.), Hollandia (1934.I.01.), Luxemburg (1963.VI.03.), Norvégia (1934.I.01.), Olaszország (1934.I.01.), Pays-Bas (1934.I.01. Karib-tengeri holland szigetek: Aruba, Bonaire, Curaçao, Saba, Sint Eustatius, Sint Maarten), Portugália (1934.IX.06.), Svájc (1937.VII.01.), Svédország (1934.I.01.), Oroszország (1937.II.23.), Ukrajna (2000.I.06.).
SR 0.221.554.4: Acte final [de la Conférence de Genève pour l'unification du droit en matèrie de lettres de change et billets à ordre] [du 7 juin 1930]
Magyarországon az alábbi jogszabályok vonatkoznak rá
- 1965. évi 1. törvényerejű rendelet (a Genfben, 1930. június 7-én megkötött váltójogi egyezmények kihirdetéséről)[30]
- 1/1965. (I. 24.) IM rendelet (a váltójogi szabályok szövegének közzétételéről)[31] Hatályos: 2017. december 31-éig.
- 1952. évi III. törvény (a polgári perrendtartásról)
- 38. § "A váltóra alapított per a váltó fizetési helyének bírósága előtt is megindítható."
- 125. § (2) "A tárgyalást úgy kell kitűzni [váltóperben], hogy a keresetlevélnek az alperes részére való kézbesítése a tárgyalás napját [...] legkésőbb három nappal megelőzze."
- 125. § (4) "Váltóperben a bíróság soron kívül jár el. A tárgyalást legkésőbb a keresetlevélnek a bírósághoz érkezésétől számított nyolcadik napra kell kitűzni."
- 217. § (4) "Váltóperben a teljesítési határidőt három napban kell megállapítani."
- 234. § (1) "A fellebbezés határideje [...] váltóperekben három nap."
- 2000. évi C. törvény (a számvitelről)
- 42. §. (3) "Rövid lejáratú kötelezettség az egy üzleti évet meg nem haladó lejáratra kapott kölcsön, hitel […]. A rövid lejáratú kötelezettségek közé tartozik általában a […] váltótartozás, […] valamint az egyéb rövid lejáratú kötelezettség."
- 65. §. (4) "A mérlegben a követelés fedezetére kapott váltót a […] pénzügyi rendezésig a követelés (1)-(2) bekezdése szerinti elfogadott, elismert értékén […] kell kimutatni."
- 18/2009. (VIII. 6.) MNB rendelet [a pénzforgalom lebonyolításáról][32]
- 35. § [Váltóbeszedés]
- 2017. évi CLXXXV. törvény (a váltójogi szabályokról)[33]
A váltó értékpapírnak minősül, önállóan megtestesíti a követelést. Kiállításához nem kell sem közjegyző, sem bíróság. A szerződő felek minden külön segítség vagy ellenjegyzés nélkül kiállíthatnak váltót.
Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény értelmében, a váltó értékpapír.
- 102. § (1) E törvény alkalmazásában "g) értékpapírnak olyan okirat vagy – jogszabályban megjelölt – más módon rögzített, nyilvántartott és továbbított adat tekinthető, amely jogszabályban meghatározott kellékekkel rendelkezik és kiállítását (kibocsátását), illetve ebben a formában történő megjelenítését jogszabály lehetővé teszi;" [34]
A váltóhamisítás, mint önálló deliktum, 1994. május 15-ei hatállyal (az 1994. évi IX. törvény által) került bele a Büntető törvénykönyvbe.
- 2001. évi CXX. törvény [a tőkepiacról]
- 2. § "Nem tartozik a törvény hatálya alá ... a váltó ... forgalomba hozatala"[35]
A Pénzjegy Nyomda által [kb. 2000-ig] készített váltóűrlapok közül a zöld színű volt az idegen váltó, a barna színű volt a saját váltó.[36] A Pátria Nyomda jelenleg [2016] is készít, és szaküzleteiben értékesít kitölthető saját váltót (barna színű). E nyomtatvány azonosító száma is P. 40 (T). Az idegen váltóé P. 41 (T) volt.[37]
"a váltóra vonatkozó szabályok csak abban az esetben alkalmazhatók, ha az minden, a jogszabályban előírt kellékkel rendelkezik; mind a kibocsátónak, mind az elfogadónak vizsgálnia kell ezek meglétét." Célszerű a Magyar Nemzeti Bank által 1985-től[38] rendszeresített blanketta használata [mely idegen váltó 2000. évig volt kapható], "ugyanis annak pontos kitöltése a kellékhiányból adódó problémákat gyakorlatilag kizárja."[39]
[…] a hazai pénzintézetek nem (esetleg alig) élnek azzal a szinte klasszikus bankügylettel, mely szerint a bank – a maga hitelmegtérülési biztonságát fokozandó – azzal a feltétellel nyújt hitelt, hogy a hiteligénylő a kért hitelösszegről szóló, a hitel lejártával egyező esedékességű váltókötelezettséget vállal, s e váltóban rendelvényesnek[40] a hitelnyújtó pénzintézetet nevezi meg. [...] E váltók tehát [...] hitelfedezeti váltók.[41] [...] Az ilyen váltók rendszeresítése mindamellett arra is alkalmas, hogy az addig csak közvetlen bankhitelt kérő, korábban váltóval nem foglalkozó ügyfelek is megismerkedjenek ezzel az intézménnyel. […] A hatályos váltójog – amely egyébként is nemzetközi konvención alapul – nem szorul módosításra; teljesen kielégíti a vele szembeni igényeket. […] A váltóalkalmazás terjedését gátló okok egyike a használatához szükséges kétségtelenül szerteágazó, nem könnyű váltójogi és váltókezelési ismereteknek a — tévismeretekben és előítéletekben is megnyilvánuló — hiánya.
A gyors és egyszerű [váltó-] eljárás azonban csak az egyik záloga a követelés érvényesítésének. Nagyon fontosnak tartjuk a váltóban vállalt fizetési kötelezettség komolyságának erősítését is […]. Erre jelenthet megoldást a váltóperben a követeléssel megegyező mértékű biztosíték kötelező nyújtása […] Mindezt abból az okból találjuk megfontolásra érdemesnek, hogy ha valaki tisztában van a váltókötelezettség súlyával [rigor cambialis], úgy már a váltó kiállításakor reálisan számolnia kell az abban foglalt fizetési kötelezettség teljesítésével. Azaz ha a jogosult, a váltókövetelést kénytelen bíróságon érvényesíteni, az azt jelenti, hogy a kötelezett nem tett eleget fizetési kötelezettségének. […] Mivel a váltó birtokosának privilegizált helyzete [a hatályos jogszabályok folytán] már önmagában indokolja a kötelezett teljesítőképességének (és még inkább teljesítőkészségének) biztosításához fűződő társadalmi érdeket; a kötelező biztosíték okán a váltó, mint valódi »értékpapír« vonulhatna be ismét a köztudatba, hiszen jelentősen megkönnyítené nem csak a követelés bírósági érvényesítését, hanem annak tényleges végrehajtását is. […] A fenti aggodalmak és javaslatok egyetlen célja, hogy a száz évvel ez előtt már jól működő, a gazdasági életben fizetőeszközként is általánosan elfogadott váltó újra bekerüljön a hazai gazdasági köztudatba. Használatának újbóli elterjedése […] elősegíthetné az egész magyar gazdasági rendszert sújtó körbetartozás megszűnését […] hiszen szükségszerűen eltűnnének azok a piaci szereplők, akik nem hajlandók váltókötelezettséget vállalni (akár mert gazdasági potenciájuk, akár mert üzleti szemléletük tisztességes volta kétséges), vagy akik a gyors és hatékony igényérvényesítés okán, nem tudnák […] a követelés fedezetéül szolgáló vagyont kimenteni.
A váltó funkciói
- Hiteleszköz, mivel a kiállításánál későbbi időpontra vonatkozó fizetési ígéretet testesít meg.
- Biztosíték, mert a váltójogi szigornál fogva a hitelező követelésének gyors és egyszerű behajtását biztosítja.
- Befektetési eszköz, mivel a váltók megvásárolhatóak egymástól.
- Fizetési eszköz, mivel a váltó átruházásával a váltó tulajdonosa fennálló kötelezettségeit kiegyenlítheti.
Váltó leszámítolása
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/Valto_kiserojegyzek_1991.pdf/page1-650px-Valto_kiserojegyzek_1991.pdf.jpg)
Azonosító szám 1988-ban: p. 42 (T) – Pj 850730 G.
Azonosító szám 1991-ben: P. 42 (T) – Pénzjegy Nyomda, Budapest V. Markó utca 13. – Pj 890384 G.
A váltó értéke:
- névérték: amit a váltó lejáratakor kell a címzettnek megfizetnie
- leszámítolási érték: a kibocsátás és a lejárat közötti időpontban kapható érték (esedékességkor megegyezik a névértékkel).
Leszámítolás (diszkontálás, eszkomptálás): a váltóbirtokos az esedékesség előtt eladja a váltóját egy kereskedelmi banknak. Ilyenkor nem a névértéket, hanem annak meghatározott kamatokkal csökkentett értékét (diszkont) kapja meg, vagyis a bank leszámolja a névértékből az esedékességig jelentkező kamatot. A kereskedelmi bankok a leszámítolt váltókat visszleszámítoltathatják a jegybanknál,[44][45] vagy esedékességkor megkapják, vagy behajtják a címzettől az adósságot.
Belföldi váltó egy évnél hosszabb időre nem szólhat! [46]
Leszámítolni csak olyan váltót lehet, amelynek lejáratáig 90 napnál több nincs hátra. A jegybank csak áruváltót számítol(t) le, fináncváltót nem (kivéve talán, ha a váltóbirtokos költségvetési szerv).[47] Ezzel kapcsolatban lásd, Langmár Ferenc "A magyar váltó" (1992) cikkét.
"A jelenlegi monetáris gyakorlat kiiktatta a gazdálkodásból a termelő-kereskedelmi tevékenységet ösztönző kereskedelmi váltót és így eltűnt az a pénzügyi eszköz a gazdasági életből, amely a reálgazdasági szereplők között hitelez, azaz pénzt teremt, anélkül, hogy inflációt váltana ki." [Drábik: Magánpénzrendszer vagy közpénzrendszer? (2005)][48]
A váltó típusai és azok tartalmi követelményei
A váltó előlapjának tartalmaznia kell a váltó valamennyi törvényes kellékét.
Jogszabály alapján, a váltó szereplői:
- saját váltónál: – kiállító – rendelvényes
- idegen váltónál: – kibocsátó – rendelvényes – címzett
Átruházás esetén a korábbi váltóbirtokos, aki a váltót továbbadja a forgató; az új váltóbirtokos pedig a forgatmányos elnevezést viseli.
Fogalmak
Aktív váltó: Az a váltó, amely ránk nézve követelést jelent; rendelvényesek vagy forgatmányosok vagyunk rajta. Fennálló váltó-követelést jelent, a tartozik-oldalra könyvelendő ("aktíva").
Aval: (per aval, pour aval; fideiussio cambialis; firmare a valle, azaz megerősíteni a szélén; Bürgschaft; Weschsel-bürgschaft) Együttaláírás, együttkötelezés. A kezességnek írva, s ezen felül aláírva kell lenni. Például, "XY, mint kezes" vagy "XY, mint jótálló".
Bianco váltó: A váltójog nem követeli meg, hogy valamennyi lényeges alkotórész már a kiállításkor a váltón legyen; ez csak is váltókövetelés érvényesítésének előfeltétele. A bianco váltó birtokosa önálló és visszavonhatatlan jogot szerez arra, hogy a váltó hiányzó alkotórészeit kitöltse, és ezzel azt váltóvá (jogilag érvényes váltóvá) alakítsa át. "A biankó aláírás a legveszedelmesebb kötelezettségvállalás. A váltó könnyen elveszhet és a kitöltésre bárki jogosult."[49]
Bírlalás, birtoklás (detentio): A váltó jogszerű vagy jóhiszemű birtoklása, önmagában elég a követelés bizonyítékául.
Bringschuld: a pénzkötelem olyan formája, mely esetén esedékességkor az adós keresi fel a hitelezőt, ha önmagára telepíti a váltót (azaz fizetési helyként lakóhelyét, és nem bankot jelöl meg).
Bizományi váltó: Amit a kibocsátója Megbízó terhére (annak számlája terhére) állít ki. Az ilyen váltó célja néha csak az, hogy a kibocsátó neve titokban maradjon, de kölcsönös tartozások és követelések költségmentes kiegyenlítésére is szolgálhat.
Causa promittendi: alapjogviszony, ami alapján a váltókötelezettség vállalva lett
Collisio legum: törvények összeütközése (a nemzetközi váltótörvény és az adott állam törvénye vonatkozásában)
Copia: Váltó-másolat, a váltó nem eredeti példányai.
Datio in solutum: Fizetésváltság (pénz hiányában, más módon való teljesítés).
Deviza: Külföldön fizetendő váltó
Distancia loci: A kiállítási helynek és a fizetési helynek különbözősége (a saját váltónál és az idegen váltónál is alkalmazható).
Diszhonorálás: Ha az intézvényezett nem fogadja el a váltót, vagy ha az elfogadó nem fizet, vagy ha az elfogadó (a saját váltó kibocsátója) a lejárat előtt fizetőképtelenné válik.
Duplicatum: Váltó-másodlat, a váltót a rendelvényes kívánságára több eredeti példányban csak a kibocsátó állíthatja ki.
Egyenes váltóadós: a saját váltó kiállítója, az idegen váltó elfogadója.
Elismervény: Interims-schein (német)
Előzők (praecedentes): a mindenkori váltóbirtokost megelőző forgatók és a kibocsátó. A kibocsátó az utolsó váltóelőző, mert tőle indult ki a váltó.
Engedményezés: ha a váltókövetelést engedményezik, az adóst értesíteni kell (denunciatio).
Ex lege garantia: törvényi garancia
Fedezeti váltó (Kautions-wechsel, Depot-wechsel): Hiteleszköz, s mint ilyen legcélszerűbb és leggyakoribb formája a kölcsönnyújtásnak[50]
Felmondásos váltó (Kündigungs-wechsel): felmondási időre esedékes
Forgatmány (giro; olv. zsíró): A váltó hátlapjára vezetendő, ezért nevezzük hátirat-nak is.
Hátíró, Forgató (Girant, Indossant) – Hátiratos, Forgatmányos (Giratar, Indossatar) – Hátirat, Forgatmány (Giro, Indossament)
Holschuld: a pénzkötelem olyan formája, amely esetén nem az adós keresi fel esedékességkor a hitelezőt, hanem a hitelező megy el az adóshoz pénzért (az adós addig nem esik késedelembe, míg a hitelező nem nyújtja feléje a lejárt papírt, hogy fizesse ki). A nem forgatható, rekta váltó is ilyen. Intézvényezett (címzett): Idegen váltó esetén a kibocsátó által a váltón fizetésre kötelezett személy
Ideiglenes váltó: Interims-wechsel (német)
Intó váltó: a váltó esedékessége a hónap elején van (1-jén).
Írásbeli követelés: literalis obligatio
Jogcím (causa obligandi): A váltóbirtokosnak eljárásjogi jogcímet a váltópapír puszta birtoklása adja.
Kamat marge: A leszámítolási kamatlábak közi különbözet, mely a bankok nyeresége[51]
Kibocsátó: (trassans, editor, der Aussteller)
Láttamozás a váltón: A váltón az esedékességet úgy is meg lehet jelölni, hogy "esedékes megtekintés után bizonyos időre". Ilyen esetben a váltót be kell mutatni a kiállítónak, hogy az esedékesség napja megállapítható legyen. A megtekintés napján a kiállító a váltót az aláírás helyének és idejének feltüntetésével aláírja. Ezt a cselekményt nevezik váltó láttamozásnak.
Leszámítolás: (escompt, disconto)
Literalis obligatio: Írásbeli követelés ("A váltó, írásbeli követelést tartalmazó értékpapír.")
Locus regit actum: a váltócselekmény alakiságára mindig a cselekmény helyének (azaz országának) joga az irányadó; azaz, külföldön kiállított váltó esetén megállapodhatnak a Felek, hogy a váltó kellékei a Magyarországon hatályos váltójogi szabályok szerint legyen elbírálva.
Magához váltja: A kifejezés a váltójogban azt jelenti, hogy az, aki a váltókövetelést teljesítette, a fizetés igazolásául a váltót a váltóbirtokostól átveszi. Nem zárja ez ki annak a kötelezettségnek a teljesítését, hogy a fizetés megtörténtét a váltó hátlapján bizonylatolni kell.
Médió váltó: az esedékesség a hónap közepén van (15-én).
Meghatalmazási hátirat, meghatalmazói forgatmány, inkasszó-forgatmány; Prokura-indossament, Vollmacht-indossament, Indossament zum Incasso: korlátozott hatályú váltóátruházás; melyben szerepelnie kell a "beszedés végett" vagy a "behajtásra" vagy "inkasszóra" vagy "meghatalmazásul" valamint rektaváltó esetén a "zálogul" vagy "biztosítékul" kifejezésnek.
Megtartási jog: A váltóbirtokos, lejárt váltóbeli követelése tekintetében, megtartási joggal élhet adósának azon pénzeire, ingóságaira és értékpapírjaira, melyek jogszerű úton tényleges birtokába vagy rendelkezése alá kerülnek
Saját rendeletre: Ordre Eigene (német)
Óváshiányos váltó, mulasztásos váltó, praejudikált váltó: ha a váltó esedékességekor, a követelés fenntartása végett a szükséges váltócselekményt (3 napon belül) elmulasztották. Óvás híján a visszkereset elenyészik; kivéve, ha a jogvesztő határidőmulasztást vis maior ok akadályozta. Elfogadás hiánya miatti óvás = Protest mangels Annahme. Fizetés hiánya miatti óvás = Protest mangels Zahlung. Biztosítás hiánya miatti óvás = Securitäts-protest. Az adósnak lakcímén vagy cégszékhelyén való fel nem lelhetősége miatti óvás = Platz-protest.
Pactum de cambiando[52] (Wechsel-schluss, Wechsel-vorvertrag; contract de change): váltó kiállítására és átadására vonatkozó megelőző szerződés (alapügylet); ami csak polgárjogilag értelmezhető, váltójogilag nem.
Passzív váltó: Az a váltó, amely ránk nézve tartozást jelent; amelyet tehát nekünk kell kifizetnünk; elfogadók vagyunk rajta, illetőleg, ha saját váltóról van szó: kiállítók. Fennálló váltó-tartozást jelent, a követel-oldalra könyvelendő ("passzíva").
Perfectio: a váltó elfogadásának létrejövetele, a váltó előlapjának aláírásával (jogi személynél: cégszerű aláírásával).
Prolongatio: meghosszabbítás; a fizetési idő meghosszabbítása, akarategyezőség esetén, a váltóköveteléseknél nincs kizárva.
Rendelvényes (kedvezményezett): Az a személy, akinek a rendeletére a fizetést teljesíteni kell. A kifejezésben a "rendelkezni" szó húzódik meg, mely azt jelzi, hogy a váltó jogosultja rendelkezhet az értékpapírral, tehát forgathatja (átruházhatja) azt, mint annak tulajdonosa.
Teil-akzept: részelfogadás.
Sola-váltó: Egyetlen példányban kiállított váltó.
Száraz váltó: uzsora váltó, melyet váltólevél nélkül (sine litteris), szóban kötnek
Telepített váltó (Domizil-wechsel): A kiállítás helyéről más helyre szóló fizetési ígéret; ez esetben külön fizetővel, telepessel állunk szemben.
Tulajdoni forgatmány: teljes hatályú váltóátruházás.
Toldat, allongé (francia): Ha a váltó hátoldalára — mivel az megtelt — több átruházó nyilatkozatot (forgatmányt) felvezetni nem lehet, akkor a váltót forgathatóságának biztosítása érdekében váltótoldattal kell ellátni. A toldat terjedelmének meg kell egyezni a váltó méretével és azt hosszában kell a váltóhoz ragasztani.
Ultimó váltó: az esedékesség a hónap utolsó napján van.
Utolsó forgatmányos (ultimus indorsatarius): az, akinek kezei között a váló lejárt, s aki a kifizetés elmaradása miatt az óvást felvétette vagy felvéthette volna.
Újítás (novatio): új váltó kiállítása a hitelviszony meghosszabbítása céljából, ha a régi váltó határideje lejár, de az adós fizetni még nem tud és a felek jogügyletet kölcsönösen fenntartani akarják (prolongatio).
Váltóalkusz, Weschsel-agent vagy Wechsel-sensal (német): aki meghatározott összegért a nemzetközi tőzsdepiacokon illetőleg börzéken a váltó-árfolyamokat (azaz valuta-árfolyamokat) figyelte. Körül belül 1945-ig, mivel jelen törvényeink szerint a váltó nem tőzsdepapír.
Váltó-árfolyam, Wechsel-kurz (német): a nemzetközi fizetések céljaira szolgáló külföldi váltók napi ára, úgy amint a különböző piacokon, tőzsdéken jegyzik. A külföldi váltók (devizák) a nemzetközi kereskedelmi, illetve fizetőforgalom kiegyenlítőeszközei. [...] A világháború után a külföldi váltókkal való nemzetközi fizetés mindjobban háttérbe szorult. — Róz Jenő (1934)
Váltóárfolyam-kémlelés vagy váltó-arbitrázs [-arbitrage (francia)]: az ügynök/alkusz tevékenysége annak kiderítésére, hogy melyik tőzsdepiacon milyen módon lehet pénzügyileg legelőnyösebben váltót értékesíteni: eladni ott (annak az országnak a tőzsdéjén) ahol magasabb az árfolyam, és venni ott, ahol (amely országnak tőzsdéjén) alacsonyabb.
Váltó-bélyeg, Wechsel-stempel (német): kincstári illeték, amelyet vagy bélyegjegyekben szoktak a váltóűrlapra leróni, vagy készpénzben az állampénztárnál lefizetni. — Róz Jenő (1934)
Váltódíj, provisio cambiara, Wechsel-provision (német): a kárpótlás vagy kárátalány; a jogszabály alapján, a tárgyi váltón szereplő összeg maximum három ezreléke, amit a Felek szabadon mérsékelhetnek. Ez, a váltóbirtokost illeti azért, hogy a váltót a lejáratkor nem fizették ki.
Váltó-fedezeti számla: A váltó összegének kifizetéséhez szükséges fedezet biztosítására szolgáló (előtakarékoskodási célú betétszámla), bankszámla[53]
Váltó-forgatmány (gyűjtőszó): álforgatmány, teljes forgatmány, kötelezettség nélküli forgatmány, meghatalmazási forgatmány, részforgatmány, utóforgatmány, üres forgatmány, zálogforgatmány.
Váltó-levél (lettre de change): maga a váltó.[54]
Váltónyargalás; Wechsel-reiterei vagy Reit-Wechsel (német): váltó felhasználása pénzszerzésre kötött (vagy nem reális) váltóügyletek segítségével. Több alakja van: pinceváltó [Keller-Wechsel] prolongálása, továbbá a visszváltókkal űzött visszaélés (váltócsere). Ide tartozik minden váltóügylet, amelynek irreális az alapja; tényleges ügyletet nem takar.
Váltói szigor: a váltókövetelés gyors érvényesítését lehetővé tevő szabályok kíméletlensége, amely a váltóadós kifogásolásának jogát korlátozza, a váltóbirtokost pedig követelése jogának fenntartása végett a megszabott alakiságok pontos megtartására kényszeríti. Ugyanez: Wechsel-strenge (német), rigueur cambiaire (francia), rigour of the law of bills of exchange (angol), rigore cambiario (olasz). — Bozóky Géza (1934)
Váltó-kezes: Aki idegen váltó esetén, a váltóra írt záradékban kezességet vállal. A kezes által aláírt váltót, aval-váltónak nevezzük.
Váltó-kezesség vállalás: Avalizálás.
Váltó-összeg: a váltó alapján fizetendő összeg, amelyet a pénznem kitételével számszerűen kell megjelölni. Ugyanez: Wechsel-summe (német), somme à payer cambiaire (francia), sum payable against the bill (angol), somma portata dalla cambiale (olasz). — Bozóky Géza (1934)
Váltó-piac, Wechsel-markt vagy Wechsel-plätze (német): Az a hely, leginkább tőzsdepiac (főbb váltópiacok például: London, Párizs, Berlin, Frankfurt, Hamburg), ahol a váltónak, mint árunak, kereslete és kínálata találkozik. A forgalom rendszerint bankok (bankárok) között bonyolódik le, főképp ügynökök/alkuszok közvetítésével. — Róz Jenő (1934)
Valuta: ellenérték
Vissz-váltó (Rückwechsel, Retourweschsel, Recambio)
Vissz-kereset: megtérítési igény
Zálog-forgatmány, Verpfändungs-Giro, Pfand-Indossament; endossament; pignoratif; pledge by way of indorsement (angol); valuta in garanzia, colla clausola valuta in pegno (olasz): Ha a váltó, az "értéke biztosítékul" vagy "értéke zálogul" kifejezést tartalmazza [lásd 1965. évi 1. tvr. 19. cikk, 1/1965. (I. 24.) IM rend. 19. §], akkor a váltóbirtokos nem rendelkezhet korlátlanul a váltóval. A zálogforgatmány a váltóban megtestesített követelés zálogul való lekötésére szolgál. A forgató a forgatmányossal szemben fennálló tartozását a váltó elzálogosításával biztosítja.[55]
Idegen váltó
Az idegen váltó külföldi elnevezései: bill of exchange (angol), gezogener Wechsel (német) vagy trassiter Wechsel (német) vagy csak röviden: Tratte, a latin trahere szóból, vagy Fremder Weschsel (német); lettre de change (francia), cambiale (olasz), lèttera di càmbio (olasz).
A kibocsátó egy másik személyt felszólít, hogy a váltóban feltüntetett kedvezményezett részére feltételekhez nem kötött módon a váltóban szereplő összeget fizesse ki. Az értékpapírok között az idegen váltó (adóslevél) a kereskedelmi utalványhoz[56] áll legközelebb.[57]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Idegen_valto_1987.pdf/page1-650px-Idegen_valto_1987.pdf.jpg)
Azonosító szám 1987-ben: Pénzjegy Nyomda, P. 41 (T), Pj 851424 G.
Azonosító szám 2000-ig: Pátria Nyomda, P. 41 (T). • Gyártása 2000-től szünetel.
Az idegen váltó tartalmi követelményei:
- ) a váltó elnevezés az okirat szövegében, éspedig az okirat kiállításának nyelvén;
- ) a határozott pénzösszeg fizetésére szóló feltétlen meghagyás;
- ) a fizetésre kötelezett neve (címzett);
- ) az esedékesség megjelölése;
- ) a fizetési hely megjelölése;
- ) annak a neve, akinek részére vagy rendelkezésére kell a fizetést teljesíteni;
- ) a váltó kiállítási napjának és helyének megjelölése;
- ) a kibocsátó aláírása.
Az az okirat, amelyből az előbb megjelölt kellékek valamelyike hiányzik, nem váltó, kivéve:
- ) Az olyan váltót, amelyen az esedékesség nincs megjelölve, megtekintésre szóló váltónak kell tekinteni.
- ) Külön megjelölés hiányában a címzett neve mellett feltüntetett helyet fizetési helynek és egyúttal a címzett lakóhelyének kell tekinteni.
- ) Ha a váltón a kiállításnak helye nincs megjelölve, a váltót úgy kell tekinteni, mintha a kibocsátó neve mellett megjelölt helyen állították volna ki.
Ha a váltóban a fizetendő összeg betűkkel és számokkal is szerepel, eltérés esetében a betűkkel kiírt összeg érvényes. Az olyan váltó, amelyben az összeg betűkkel vagy számokkal többször is szerepel, eltérés esetében a legkisebb összeg erejéig érvényes.
Saját váltó
A saját váltó külföldi elnevezései: promissory note (angol), trockener Wechsel vagy eigener Wechsel (német), Handels-wechsel (német), billet à ordre (francia); pagherò cambiario (olasz) vagy vaglia cambiario (olasz).
A kiállító kötelező fizetési ígéretet tesz, hogy a váltóban meghatározott összeget maga fizeti ki. Az értékpapírok között a saját váltó (adóslevél) a kötelezőjegyhez (a bónhoz) áll legközelebb.[4] A saját váltót kereskedelmi forgalomban nem használják; csak kivételesen fordul elő közönséges kölcsönműveleteknél.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/05/Sajat_valto_2016.pdf/page1-650px-Sajat_valto_2016.pdf.jpg)
Azonosító szám 1987-ben: Pénzjegy Nyomda, P. 40 (T), Pj 851423 G.
Azonosító szám 2016-ban: Pátria Nyomda, P. 40 (T).
A saját váltó tartalmi követelményei:
- ) a váltó elnevezés az okirat szövegében, éspedig az okirat kiállításának nyelvén;
- ) a határozott pénzösszeg fizetésére szóló feltétlen kötelezettség vállalás, a pénzösszeg megjelölése betűvel és számmal;
- ) az esedékesség megjelölése;
- ) a fizetési hely megjelölése;
- ) annak a neve, akinek részére vagy rendelkezésére kell a fizetést teljesíteni;
- ) a váltó kiállítási napjának és helyének megjelölése;
- ) a kiállító aláírása.
Egyéb váltó adatok
Kétfélék lehetnek. Olyanok, melyeknek váltójogi hatálya nincs; és olyanok, amelyeknek váltójogi hatálya van. De ezek hiánya, nem fosztja meg a váltót annak váltójogi erejétől, érvényességétől. (Feltüntetni a lehető legrövidebb módon lehet! Egyebeket, a váltóügyletet megelőzően készített alapszerződésbe írhatnak a Felek.)
1. csoportba tartozó adatok: váltójogi hatályuk nincs
- Effektivitási záradék: csak a váltón megadott pénznemben lehet a váltó összegét kiegyenlíteni
- Értesítési záradék (csak idegen váltó esetén): kibocsátó kötelezi magát arra, hogy a címzettet értesíti a váltó kiállításáról
- Avizo (értesítési) záradék: kiállító/kibocsátó az összeg elszámolásának módjáról külön levelet intéz a váltóbirtokoshoz
- Fedezeti záradék: a váltó elfogadásakor, a fedezetre vonatkozó kibocsátói utasítás (idegen váltó esetében);[58] például: »Tegye számvitelbe 2016. febr. 29-i számlámért (tudósítás nélkül, vagy tudósítás szerint, – ami annyit tesz, hogy kibocsátó értesíteni fogja levélben az intézvényezettet, hogy miként könyvelje el terhére a váltó összegét.)«
- Érték záradék (azaz valuta záradék): a váltó kiállítására/kibocsátására okot adó alapügylet megnevezése (saját váltó esetében).[59] Az értékviszonyt a váltóban meg szokás említeni, pl. "értéke készpénzben" (=a kibocsátó kölcsönt kapott), vagy "értéke áruban" (=vételárhátralék); rendszerint azonban általános kitételekkel szokás elfedni az értékviszonyt ("értékét felvettem").[60]
- Hitelesítési záradék: kézjegy (aláírás) hitelesítés a váltón, közjegyező vagy bíróság által
- Másolati záradék: például "fizessen erre a váltóra" kifejezés, amellyel a kibocsátó jelezni kívánja, hogy a váltót több példányban állította ki.
- Tudósítási záradék: tisztán a kibocsátó és az intézvényezett közti magánjogi viszonyra vonatkozik; például: "Tegye számvitelbe tudósítás nélkül" vagy "Tegye számvitelbe tudósítás szerint".[61]
2. csoportba tartozó adatok: váltójogi hatályuk van
- Rekta záradék (recta klauzula): a forgatás megtiltása, a "nem rendeletére" vagy "nem másnak" vagy "forgatmány nélkül" kifejezések bármelyikével, az 1/1965. (I. 24.) IM rendelet 11. § (2) bekezdés szerint; ezért az ehhez kapcsolódó jogok egyszerű átadással nem idegeníthetőek el, hanem csak engedményezéssel, mivel névre szólnak.[62] Ha mégis tovább forgatják az ilyen váltót, úgy a kiállító/kibocsátó szabadul a visszkereset alól. Ha pedig a forgatók közül alkalmazta valamelyik a tilalmat, a tilalmat alkalmazó forgató csak a közvetlen forgatmányosával szemben lesz kötelezve.[63] A forgató is használhat rekta klauzulát, azaz megtilthatja a továbbforgatást.
- Óváselengedési záradék: az "óvás nélkül" vagy a "költség nélkül" kifejezések (ohne Protest, sans Frais, ohne Kosten) csak a kibocsátótól (illetve a kiállítótól) származhatnak; amely kifejezések egyébként a váltó valamennyi aláírójára kihatnak, s ezzel ő minden váltóbirtokost felment az alól, hogy a megtérítési igényének érvényesítése végett – elfogadás hiánya vagy fizetés hiánya miatt – óvást vétessen fel. [Lásd: 1/1965. (I. 24.) IM rend. 46. § (3) bek., 77 § (1) bek.] De az óváselengedés nem menti fel a váltóbirtokost sem a váltó határidőre bemutatása, sem az értesítési kötelezettség alól.
- Telepített váltó elfogadás céljából való bemutatásának kikötése (telepes kijelölése)
- Határidő kitétele, látra szóló váltónál, annak elfogadás céljából való bemutatáskor
Váltó kiállítása iránti előzetes szerződés
A váltóügyletet rendszerint, bár nem szükségképpen, egy szerződés (váltóelőszerződés, alapszerződés, alapügylet;[64] pactum de cambiando; Wechsel-schluss, Wechsel-vorvertrag; contract de change) szokta megelőzni, amelyben a felek megállapítják a váltó adását, meghatározzák a váltó tartalmát, valamint a másik fél viszontszolgáltatását; azaz az értéket vagy fedezetet, és általában rendezik az alapul fekvő viszonyokat. Ez a szerződés lehet önálló szerződés, de lehet egy más szerződés kiegészítő része is. E szerződést lehet kiállítandó váltó iránt, és lehet már forgalomban lévő váltó iránt kötni. A váltójogi jogszabályok az előszerződésről nem rendelkeznek, hanem az, az általános magánjog (Ptk.) – illetőleg, ha kereskedelmi ügylet volna – a kereskedelmi jog szabályai szerint bírálandó. Maga a váltóügylet az előszerződéstől független. Lehetséges, hogy az előszerződés egészen el is marad; vagy hogy azt nem azok a személyek kötik, akik között a váltóügylet közvetlenül létrejön. "Egyébiránt a váltóügyletnek az előszerződéstől való függetlenségével nem ellenkezik, hogy e szerződés a követelő fél csalárdságának és így követelési jogának megerőtlenítésére felhasználtassék."[65] A váltóelőszerződésről az egyik fél, vagy mindkét fél a másiknak egy iratot, esetleg elismervényt ( Interims-schein ) is adhat, amelynek azonban nincs váltóereje; kivéve ha pénzről szól és ideiglenes váltóként ( Interims-wechsel ) van kiállítva. A szerződésnek néhány szólásformája a következő:[66]
- "Áruhitelezés feltételei: 3 havi elfogadvány, vagy 2% pénztári engedmény."
- "Költségei és díjai erejéig rám látra intézhet."
- "Számlája összegét jó küldvényekkel fogom fedezni."
- "Számlám kiegyenlítését tetszésre bízom: vagy jó küldvényeit várom, vagy felszólításra intézek Önre."
- "A kölcsönt kötelezvényre nem, csak váltóra folyósíthatom."
- "Leszámítolunk: a forgató nyilatkozatán kívül még két személy aláírásával ellátott váltókat 5% kamatláb mellett."
- "Hitelt nyújtunk önnek 17.000 Korona erejéig, amelyet esetenként jó elfogadványok leszámítolásával vehetnek igénybe."
Felsőbíróságok váltójogi döntései
- Gazdasági szakág
Budapest Környéki Törvényszék, 1. G. 40.112/2015. sz. határozata váltókövetelés tárgyában (2015. május 5.)
Debreceni Ítélőtábla, Gf. III. 30.121/2009. sz. határozata váltókövetelés tárgyában (2009. március 30.)
FPK 1995. 115. A kellékhiányos váltóért vállalt kezességnek nincs váltójogi joghatása (Főv. Bír. 6. P. 21.977/1994. Legf. Bír. Pf. VI. 23.010/1994.)
FBK 1994. 34. A váltóadós a váltójogosulttal szemben az alapjogviszonyból eredő kifogását csak akkor hozhatja fel, ha az nem kíván – az összegszerűség megállapítása végett – olyan terjedelmes bizonyítást, amely ellentétes lenne a váltókövetelés absztrakt jellegével, valamint a rövid és gyors elbíráláshoz fűződő érdekkel (PKKB. 14. P. 88.144/1993/4. Főv. Bír. 48. Pf. 24.392/1993/2.)
FPK 1994. 33. Az óvás felvételének hiánya csak a visszkereseti (megtérítési) adósokkal szemben támasztható igényt szünteti meg, a kiállító kötelezettségét azonban nem érinti (Főv. Bír. 48. Pf. 25.487/1993/3.)
EBH 2009. 1973. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2009/1. itt[halott link] (Legf. Bír. Gfv. IX. 30.038/2009.)
EBH 2008. 1888. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2008/2. itt[halott link] (Legf. Bír. Gfv. IX. 30.127/2008.)
EBH 2007. 1622. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2007/1. itt (Legf. Bír. Gfv. IX. 30.001/2007.)
EBH 2007. 1621. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2007/1. itt[halott link] (Legf. Bír. Gfv. IX. 30.156/2007.)
EBH 2005. 1221. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2005/1. itt[halott link] (Legf. Bír. Gfv. E. 30.125/2005.)
EBH 2003. 958. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2003/2. itt[halott link] (Legf. Bír. Gf. I. 30.277/2003.)
EBH 2002. 767. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2002/2. (Legf. Bír. Gfv. I. 32. 239/2001.) – bank kártérítési felelőssége óváspótló nyilatkozat felvételének elmulasztása miatt
EBH 2002. 651. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2002/1. itt[halott link] (Legf. Bír. Gf. I. 31.268/2001.)
EBH 2001. 558. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2001/2. itt[halott link] (Legf. Bír. Gf. I. 30.295/2001.)
EBH 2000. 218. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 2000/1. itt[halott link] (Legf. Bír. Gf. I. 33.532/1999.)
EBH 1999. 40. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye, 1999/1. itt[halott link] (Legf. Bír. Gfv. I. 32.099/1997.)
BH 2007. 55. ♦ Bírósági Határozatok, 2007/2. (Legf. Bír. Gfv. IX. 30.190/2006.)
BH 2007. 22. ♦ Bírósági Határozatok, 2007/1. (Legf. Bír. Gfv. IX. 30.282/2006/5.) – készfizető kezességen alapuló fizetési kötelezettség biztosítására is kiállítható váltó
BH 2004. 153. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 2004. évi 4. szám (p. 292-293), 153. jogeset (Fővárosi Ítélőtábla 14. Gf. 41.315/2003.) – hitelszerződés biztosítására kiállított váltókra vonatkozó külföldi/belföldi bírósági illetékesség
BH 2003. 474. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 2003. évi 11. szám (p. 857-858), 474. jogeset (Legf. Bír. Gf. I. 30.153/2003.) – a váltókifogás megalapozottságát ténybelileg és jogilag a váltókötelezett köteles bizonyítani
BH 2003. 464. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 2003. évi 11. szám (p. 842-843), 464. jogeset (Legf. Bír. Gf. I. 31.201/2002.) – váltóval biztosított gépkocsilízing
BH 2003. 423. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 2003. évi 10. szám (p. 764-765), 423. jogeset (Legf. Bír. Gf. I. 32.385/2000.) – jogágazati (gazdasági v. polgári) illetékesség váltóperben
BH 2001. 585. ♦ Bírósági Határozatok, 2001/12. (Legf. Bír. Gf. I. 30.295/2001.)
BH 2001. 386. ♦ Bírósági Határozatok, 2001/8. (Legf. Bír. Gf. I. 30.047/2001.)
BH 2000. 259. ♦ Bírósági Határozatok, 2000/6. (Legf. Bír. Gfv.I.30.922/1999.) – kölcsönügylet biztosítására kiállított fedezeti váltó
BH 2000. 72. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 2000. évi 2. szám (p. 135-136), 72. jogeset (Legf. Bír. Gpk.I.31.514/1999.) – az alapszerződésben kikötött bíróság illetékessége
BH 1999. 268. ♦ Bírósági Határozatok, 1999/6. (Legf. Bír. Gf. I. 33.011/1998.) – rekta váltó
BH 1996. 52. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 1996. évi 1. szám (p. 51-53), 52. jogeset (Legf. Bír. Gf. I. 30.540/1994.) – A kereskedelmi bankok között [1987-ben] létrejött együttműködési megállapodás alapján a váltó kiállítójának bonitásáról nyújtott információ jogi természete.
BH 1995. 478. ♦ Bírósági Határozatok, 1995/8. (Legf. Bír. Gf. I. 32.330/1994.)
BH 1995. 116. ♦ Bírósági Határozatok, 1995/2. (Legf. Bír. Gf. I. 32.096/1993.) – engedményezés, rendeletre szóló és nem rendeletre szóló (rekta) váltónál
BH 1994. 688. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/12. (Legf. Bír. Gfv. X. 33.224/1993. Előzmény: a Legfelsőbb Bíróság, mint másodfokú bíróság Gf. I. 31.383/1993/4. részítélete, melyet felülvizsgálati kérelemmel támadott meg a peres Fél.)
BH 1994. 557. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/10. (Legf. Bír. Gf. I. 32.918/1993.)
BH 1994. 556. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/10. (Legf. Bír. Gf. I. 33.507/1993.)
BH 1994. 501. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/9. (Legf. Bír. Gf. I. 31.790/1992.)
BH 1994. 432. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/8. (Legf. Bír. Gf. I. 30.840/1993.)
BH 1994. 386. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/7. (Legf. Bír. Gf. I. 31.673/1993.) – nem rendeletre szóló (rekta) váltó
BH 1994. 385. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/7. (Legf. Bír. Gf. I. 32.203/1993.) – az ún. utóforgatmány lényegében váltójogi engedményezésnek minősül, vagyis az utóforgatmányos az "engedményező" forgató váltóhitelező helyébe lép és a forgató jogait szerzi meg.
BH 1994. 383. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/7. (Legf. Bír. Gf. I. 32.118/1993.)
BH 1994. 338. ♦ Bírósági Határozatok, 1994/6. (Legf. Bír. Gfv. X. 32.940/1993.)
BH 1993. 752. ♦ Bírósági Határozatok, 1993/12. (Legf. Bír. Gf. I. 30.739/1993.)
BH 1993. 515. ♦ Bírósági Határozatok, 1993/8. (Legf. Bír. Gf. I. 31.574/1992.)
BH 1993. 514. ♦ Bírósági Határozatok, 1993/8. (Legf. Bír. Gf. I. 32.521/1992.)
BH 1993. 183. ♦ Bírósági Határozatok, 1993/3. (Legf. Bír. Gf. I. 31.252/1992.)
BH 1993. 182. ♦ Bírósági Határozatok, 1993/3. (Legf. Bír. Gf. I. 30.301/1992.) – a váltódíjat az 1/1965. (I. 24.) IM rendelet nem határozza meg, az ítélkezési gyakorlat hagyományosan kárátalánynak fogja fel
BH 1993. 181. ♦ Bírósági Határozatok, 1993/3. (Legf. Bír. Gf. I. 30.176/1992.)
BH 1993. 107. ♦ Bírósági Határozatok, 1993/2. (Legf. Bír. Gf. I. 31.807/1991.)
BH 1992. 777. ♦ Bírósági Határozatok, 1992/12. (Legf. Bír. Gf. I. 31.919/1991.)
BH 1992. 411. ♦ Bírósági Határozatok, 1992/6. (Legf. Bír. Gf. I. 32.294/1991.) – A váltó a kiállításakor, illetőleg annak elfogadásakor annyit ér, amilyen összegről szól.
BH 1992. 191. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 1992. évi 2. szám (p. 205-206), 191. jogeset (Legf. Bír. Gf. I. 31.285/1991.)
BH 1992. 190. ♦ Bírósági Határozatok (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 1992. évi 3. szám (p. 204-205), 190. jogeset (Legf. Bír. Gf. I. 31.567/1991.) – költségvetési szerv vezetője a költségvetési szerv nevében váltókötelezettséget vállalhat
BH 1992. 41. ♦ Bírósági Határozatok, 1992/1. (Legf. Bír. Gf. I. 31.899/1990.)
BH 1989. 415. ♦ Bírósági Határozatok, 1989/10. (Legf. Bír. Gf. I. 31.406/1988.)
BDT 2015. 131. Bírósági Döntések Tára (Wolters Kluver kiadó, Budapest), 2015. évi 9. szám (p. 60-62), 131. jogeset (Szegedi Ítélőtábla, Pkf. III. 21.106/2014.) – váltójogviszonyból származó, 1 millió Ft-ot el nem érő lejárt váltókövetelés kizárólag fizetési meghagyásos eljárás útján érvényesíthető, közjegyző által.
BDT 2014. 3159. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2014. évi 7-8. szám (p. 60-64), 121. jogeset (Debreceni Ítélőtábla, Gf. IV. 30.588/2013/10.)
BDT 2013. 3012. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2013. évi 11. szám (p. 24-25), 178. jogeset (Pécsi Ítélőtábla, Gf. IV. 30.153/2012/4.)
BDT 2012. 2787. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2012. évi 10. szám (p. 31-36), 179. jogeset (Fővárosi Ítélőtábla, 14. Gf. 40.416/2011/3.)
BDT 2011. 2569. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2011. évi 10. szám (p. 82-83), 186. jogeset (Fővárosi Ítélőtábla, 17. Pf. 21.810/2010/4.)
BDT 2008. 1798. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2008. évi 5. szám (p. 20-22), 79. jogeset (Szegedi Ítélőtábla, Gf. I. 30.536/2006.)
BDT 2008. 1774. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2008. évi 3. szám (p. 51-54), 55. jogeset (Győri Ítélőtábla, Pf. IV. 20.373/2007/4.)
BDT 2007. 1651. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2007. évi 9. szám (p. 34-36), 140. jogeset (Szegedi Ítélőtábla, Gf. I. 30.490/2006.) – fedezeti váltó biztosítéki céllal
BDT 2006. 1451. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2006. évi 10. szám (p. 26-28), 156. jogeset (Győri Ítélőtábla, Pf. IV. 20.201/2006/5.)
BDT 2006. 1411. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2006. évi 7-8. szám (p. 35-37), 115. jogeset (Pécsi Ítélőtábla, Gf. IV. 30.030/2005/4.)
BDT 2004. 974. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2004. évi 4. szám (p. 55-57), 18. jogeset (Tolna Megyei Bíróság, 5. Pf. 20.615/2003/2.) – biankó fedezeti váltó
BDT 2003. 871. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2003. évi 10. szám (p. 23), 124. jogeset (Fővárosi Bíróság, 57. Pf. 26.188/2001/9.)
BDT 2003. 850. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2003. évi 7-8. szám (p. 44-48), 103. jogeset (Legfelsőbb Bíróság, Gf. I. 30.808/2001/4.)
BDT 2003. 803. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2003. évi 4. szám (p. 53-54), 56. jogeset (Baranya Megyei Bíróság, 1. Pf. 20.225/2002/5.)
BDT 2002. 679. Bírósági Döntések Tára (Complex kiadó, Budapest), 2002. évi 9. szám (p. 31-35), 131. jogeset (Legfelsőbb Bíróság, Gf. I. 30.808/2001/4.)
- Büntető szakág
EBH 2004. 1013. ♦ LB határozatainak hivatalos gyűjteménye (HVG-ORAC kiadó, Budapest), 2004. évi 1. szám (p. 31-34), 1013. jogeset itt[halott link] (Legf. Bír. Bfv. II. 2080/2003.)
Jegyzetek
- ↑ a b Közgazdasági kislex
- ↑ A pénz 96. o.
- ↑ „A váltó oly értékpapír, amely törvényes formában feltétlen s a köztörvénynél szigorúbb szabályok alá eső pénzfizetési ígérvényt tartalmaz.” – Szladits: A magyar magánjog... (Budapest, 1902), p. 124.
- ↑ a b "A váltó alapjában véve adóslevél, de annak egészen különleges faja. Az adóslevéltől a váltót mindenekelőtt az a körülmény választja el, hogy a váltó értékpapír. Az értékpapírok között a váltó legközelebb áll a kereskedelmi utalványhoz (idegen váltó), és a kötelezőjegyhez (saját váltó)." Lásd: Kuncz Ödön, A magyar kereskedelmi- és váltójog tankönyve. (Az 1938-ban kiadott könyvben a 318. oldalon, az 1944-ben kiadott könyvben a 349. oldalon.) Kuncz, ugyanezt a fogalmat adja A magyar kereskedelmi- és váltójog vázlata című, 1928-ben kiadott művének 260. és következő oldalán is.
- ↑ Bácskai-Bánfi-Járai [és szerzőtársaik] : Értékpapírok és értékpapírpiacok (Budapest, 1989), p. 45.
- ↑ "Wechsel-strenge (német), rigueur cambiaire (francia), rigour of the law of bills of exchange (angol), rigore cambiario (olasz).
A váltószigor kétféle: alaki és anyagi.
Az alaki váltószigort a váltói kötelezettségeket létesítő szigorú formák jelentik.
Az anyagi váltószigort az a körülmény jelenti, hogy a váltói kötelezettség vállalása független az alapul szolgáló ügylettől, s aki a váltót aláírta, ezzel magát érvényesen kötelezte." (Barcza Ferenc közjegyzőhelyettes : Váltójog a gyakorlatban (Dunavecse, 1931), p. 3. - ↑ "Genfben 1930. június 7-én három váltójogi, 1931. március 19-én pedig három csekkjogi kollektív egyezmény jött létre. Mind a váltójogi, mind a csekkjogi egyezményeknél az első az egységes váltó-, illetőleg csekkjogot tartalmazza; a második a váltó- és a csekkjog nemzetközi kollíziós normáit, a harmadik a váltó-, illetőleg csekkbélyeg egyezményt. Magyarország mind a hat egyezményt aláírta, de az 1931-ben bevezetett kötött devizagazdálkodás miatt [hét éve] még egyiket sem ratifikálta. Nagy-Britannia, az Ír Szabad Állam és a brit gyarmatok csak a bélyegegyezményeket erősítették meg. A váltójogi egyezmények jelenleg hatályban vannak: Görögország, Svédország, Norvégia, Dánia; [Karib-tengeri holland szigetek:] Curaçao, Suriname; Svájc, Ausztria, Belgium, Japán, Finnország, Olaszország, Németország, Monaco, Portugália, Danzig Szabad Város, Franciaország, Szovjetoroszország és Lengyelország között. A csekkjogi egyezmények viszont hatályban vannak Nicaragua, Norvégia, Dánia, Svédország, Finnország, Svájc, Monaco, Japán, Olaszország, Németország, Hollandia, Suriname, Portugália, Görögország, Danzig Szabad Város, Franciaország, Lengyelország között." – Szászy István : Nemzetközi magánjog (az MTA Jogtudományi Bizottság kiadványsorozata, 9. szám) (Sylvester Irodalmi és Nyomdai Intézet, Budapest, 1938), p. 19-42. Itt: A nemzetközi magánjog történeti fejlődése és forrásai című részben, a genfi egyezményeket aláíró államok felsorolása, p. 38.
- ↑ A magyar váltójog compendiuma (Jogi Compendiumok Gyűjteménye, IX.), (negyedik, javított és bővített kiadás) (Rothenberger és Weisz könyvnyomdája, Politzer-féle Könyvkiadó, Budapest, 1909), p. 14.
- ↑ A váltóleszámítolást 1949. november 30-ával vezette ki mérlegéből a Magyar Nemzeti Bank, majd decemberben a "Leszámított váltók, közraktári zálogjegyek és értékpapírok" sort is megszüntette. A politikai vezetők azonban a váltótörvényt hatályban hagyták, ám a szocialista kereskedelmi korlátozások miatt az alkalmazása lehetetlenné vált.
- Magyar Nemzeti Bank.
- Követelések és tartozások állása [1949. év november hó, közzé tevő: Knoll igazgató]
- 1949. november 15-én. Leszámított váltók, közraktári zálogjegyek és értékpapírok: [bal oldali sorban:] 1.777.000 Forint, [jobb oldali sor: kipontozva] (Forrás: Magyar Közlöny, 1949. november 19-i szám, p. 3.)
- 1949. november 23-án. Leszámított váltók, közraktári zálogjegyek és értékpapírok: [bal oldali sor: kihúzva], [jobb oldali sorban:] 1.777.000 Forint. (Forrás: Magyar Közlöny, 1949. november 27-i szám, p. 3.)
- 1949. november 30-án. Leszámított váltók, közraktári zálogjegyek és értékpapírok: [bal oldali sor: kihúzva], [jobb oldali sor: kihúzva] (Forrás: Magyar Közlöny, 1949. december 6-i szám, p. 3.)
- 1949. november 15-én. Leszámított váltók, közraktári zálogjegyek és értékpapírok: [bal oldali sorban:] 1.777.000 Forint, [jobb oldali sor: kipontozva] (Forrás: Magyar Közlöny, 1949. november 19-i szám, p. 3.)
- Követelések és tartozások állása [1949. év november hó, közzé tevő: Knoll igazgató]
- Magyar Nemzeti Bank.
- ↑ Dr. Dagonya András : Eljött a váltó reneszánsza? IN: Világgazdaság, üzleti napilap [felelős szerkesztő: Újvári Miklós], XLIV. évf. (2012. szeptember 27. csütörtök), 187. szám, p. 16.
- ↑ Vaday: A váltó és banki gyakorlata [első rész]. IN: Bankszemle, a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata (felelős szerk. Zádori János), XXXIX. évfolyam (1995), 6. szám, p. 35-46.
- ↑ Például: Nagy Miklós, Világhy Miklós, Rajna Tibor : Jogi ismeretek, a kereskedelmi középiskolák IV. osztálya számára. (Jogtudományi Közlöny kiadása, Atheneaum, Budapest, 1949. április) Itt, p. 152-153.
- ↑ Értsd: ha a forgató a "kötelezettség nélkül" vagy "szavatosság nélkül" kifejezést nem vette fel a forgatmányba.
- ↑ N. G. : A váltóról. (III.) Átruházási lehetőség, forgatási tilalom. IN: Napi gazdaság, független hírlap. III. évfolyam 50. szám, (1993. március 2. kedd), p. 5.
- ↑ 1949-ig meghatározott illetéket kellett leróni a váltó aláírása előtt, mely két módon történhetett. Ha valaki állami váltóűrlapot használt, akkor a váltó ügyértékének megfelelő kategóriába tartozó váltóűrlapot vásárolt (az ügyérték kategóriáját római számok, és a váltó színe is jelezte); vagy ha valaki magán váltóűrlapot írt, akkor a váltó hátlapjára ragasztott illetékbélyeggel rótta le az állami illetéket. Az ügyértékhez tartozó váltóilleték mértékét az alábbi rendeletek szabályozták:
- A m. kir. pénzügyminiszternek [1925. április 24-én kelt] 1925. évi 901/P.M. számú rendelete, a váltók illetékéről. IN: Budapesti Közlöny, 1925. évi 93. szám (1925. április 25.), p. 2-3.
- A m. kir. pénzügyminiszternek [1925. április 24-én kelt] 1925. évi 902/P.M. számú rendelete, a váltóhitel biztosítására kiállított jelzáloglekötési okiratok illetékéről. IN: Budapesti Közlöny, 1925. évi 93. szám (1925. április 25.), p. 3.
- Az illetékeknek pengőértékben kiszabásáról (megállapításáról) és lerovásáról szóló 1926. évi 163.000 számú rendelet IN: Pénzügyi Közlöny, 1926. évi 36. szám (1926. december 26.), p. 488-511. Itt, a 490-dik oldalon, 3. § (2) bekezdés.
- A m. kir. minisztérium [miniszterelnök, 1931. október 6-án kelt] 5.100/1931. M.E. számú rendelete, egyes illetékek újabb megállapításáról. IN: Budapesti Közlöny, 1931. évi 229. szám (1931. október 8.), p. 1-11. Itt: a 9-dik oldalon, 63. §. Váltóilleték.
- (1) A váltóilletéket: - 1. megfelelő értékű kincstári váltóűrlap felhasználásával; vagy - 2. kincstári váltóűrlappal és annak értékéhez hozzászámítandó bélyegeknek az űrlap hátsó lapjára felragasztásával; vagy végül: - 3. magánváltóűrlap hátsó lapjára felragasztott bélyegekkel kell leróni, ha az illeték 50 P-nél nem több. A felragasztott bélyegeket a váltó aláírása előtt valamelyik m. kir. adóhivatalnál (Budapesten a székesfővárosi pénzügyigazgatóság bélyegjelző osztályánál) vagy azzal megbízott postahivatalnál felül kell bélyegeztetni.
- (2) Ha a váltóilleték 50 P-nél több, akkor is le lehet róni az (1) bekezdésben meghatározott módon bélyeges űrlappal és bélyeggel vagy csak bélyeggel, de az illetéknek (a kincstári űrlap értékét meghaladó különbözetnek) a 68. §-ban szabályzott módon való közvetlen befizetése is választható, amit szintén a váltó aláírása előtt kell teljesíteni."
- A m. kir. minisztérium [miniszterelnök, 1943. június 26-án kelt] 3.450/1943. M.E. számú rendelete, az állandó összegű illetékek újabb megállapításáról és az illetékekre vonatkozó egyes jogszabályok kiegészítéséről és módosításáról. IN: Budapesti Közlöny, 1943. évi 142. szám (1943. június 27.), p. 1-12. Itt: a 2-dik oldalon, 2. § (2) bekezdés, a váltó második és többi példányainak illetéke.
- ↑ A zálogjogosult, a tőzsdei árfolyammal bíró értékpapírokat a lejárat napján helybeli tőzsdén, vagy ha belföldön nem jegyzik, a legközelebbi külföldi tőzsdén eladhatja. (Vonatkozó jogszabályhely volt: A váltó törvényről szóló 1876. évi XXVII. törvény 106. §.) A budapesti tőzsdepiacot az állampárt 1948-ban bezárta. Bár a váltó, Magyarországon — külkereskedelmi újbóli alkalmazása (1965), belkereskedelmi újbóli alkalmazása (1985), és a tőzsdepiac újbóli megnyitása (1990) ellenére — jelenleg (2017) nem tőzsdeképes, de külföldi bankra telepített magyar kibocsátású idegen váltó esetén, elképzelhetőnek tűnik a vele való kereskedés. Ott, amely külföldi tőzsdén kedvezőbb a tárgyi két pénznem közötti valutaváltás árfolyama. A kibocsátó, a valutazáradékkal eleve kifejezi, hogy mely másik országról van szó. 1965-től 1985-ig, a Magyar Állam által kiállított váltók mind külföldi országot/bankot jelöltek meg. Ez összefüggött az akkori gazdaságiélénkítési célokkal (az új gazdasági mechanizmussal) is.
- ↑ Ami a külföldön kiállított váltóknak és külföldön tett váltónyilatkozatoknak lényeges kellékeit illeti: azok, azon állam törvényei szerint ítélendők meg, ahol azok keletkeztek. Ugyanis a hely uralkodik a cselekményre nézve ( locus regit actum ).
- ↑ "Ez a tulajdonképpeni váltó, amellyel a kereskedelmi forgalom él, aminek alapján a váltójog kifejlődött; sőt, külföldön sok helyen éppen csak ezt nevezik és tekintik egyáltalán váltónak." - dr. Nagy Ferenc: A magyar váltójog kézikönyve. (Atheneaum, Budapest, 1910) hatodik javított és bővített kiadás, p. 8.
- ↑ A saját váltót kereskedelmi forgalomban nem szokták használni, hanem csak kivételesen fordul elő közönséges kölcsönműveleteknél. - dr. Nagy Ferenc: A magyar váltójog kézikönyve. (Atheneaum, Budapest, 1910) hatodik javított és bővített kiadás, p. 9.
- ↑ Az első bank akkori hivatalos neve Budapest Hitel- és Fejlesztési Bank; a harmadik és negyedik bank akkori hivatalos neve Országos Kereskedelmi és Hitelbank (OKHB), Magyar Külkereskedelmi Bank (MKB). Nemcsak e négy akkori nagy bank privilégiuma volt a leszámítolás, hanem utóbb más hazai bankok is csatlakoztak. Feltehetőleg: a Citibank (1985), Unicbank (1986, jogutód: Raiffeisen), a Közép-európai Nemzetközi Bank (1988, jogutód: CIB).
- ↑ Értsd: Ha a bonitás-vizsgálat során azt állapította meg, hogy a váltót kiállító (kibocsátó) fizetőképessége alacsony kockázati besorolású; azaz nagy a valószínűsége annak, hogy határidőre fizetni fog.
- ↑ Dr. Ferenczy Balázs : A váltón alapuló megtérítési igény érvényesítésének gyakorlati problémái. IN: Kereskedelmi Jogi Értesítő [főszerk. Németh Géza, kiad. Kereskedelmi Értesítő Kiadó], I. évf. (1993. március) 2. szám, p. 12-14.
- ↑ Dr. Kovács László, nyugalmazott bírósági tanácselnök (Budapest) : A váltó tündöklése és hanyatlása. IN: Magyar Jog, LV. évfolyam (2008. május) 5. szám, p. 267-271.
- ↑ Dr. Havasi Bálint : A váltó és a váltóóvás. IN: Közjegyzők Közlönye (kiadja: Magyar Országos Közjegyzői Kamara), LIX. évfolyam (2012) 2. szám, p. 41-57.
- ↑ "Az eredeti genfi szövegben… a »dénomination titre« kifejezés szerepel… minthogy a »titre« szó — egyebek közt — gyűjtőfogalomként értékpapírt, okmányt jelent." — Hidas János, Szilágyi Ernő : A váltó a külgazdasági gyakorlatban (Budapest, 1987), p. 18.
- ↑ Fülei-Szántó Endre: A váltójog nemzetközi egységesítése. Az egység és eltérés problémája. Különlenyomat. (Budapest, 1936), p. 6 és 12.
- ↑ Azt, hogy mely államoknak voltak fenntartásai annak idején az Egyezmény bizonyos pontjaival kapcsolatban, az Igazságügyi Minisztérium engedélyével közli és elemzi Fülei-Szántó Endre : A váltótelepítési jog (Budapest, 1934) című művében, p. 191-193. Leegyszerűsítve közli e listát, de más forrásból, 36 évvel később Hidas János: Az angolszász váltójog néhány sajátossága című tanulmányában, IN: Külkereskedelem (a Magyar Kereskedelmi Kamra folyóirata), XIV. évfolyam, 5. szám; 1970. május; Jogi Melléklet, p. 17-20. Majd 17 évvel később, ugyancsak Hidas közölte Szilágyi Ernő szerzőtársával: A váltó a külgazdasági gyakorlatban (Budapest, 1987) című könyvben, p. 13. Azonban megjegyezzük, hogy Fülei-Szántó Endre könyve után 4 évvel, Szászy István is taglalta az egyezményt aláíró államokat: A nemzetközi magánjog történeti fejlődése és forrásai című tanulmányában, IN: Nemzetközi magánjog (az MTA Jogtudományi Bizottság kiadványsorozata, 9. szám), (Budapest, 1938), p. 38.
- ↑ Ratifications ou adhésions définitives HTML-ben Archiválva 2016. október 31-i dátummal a Wayback Machine-ben, PDF-ben
- ↑ Magyarországi sajátosságokról (1965) HTML-ben Archiválva 2016. október 31-i dátummal a Wayback Machine-ben
- ↑ Megjelent: Magyar Közlöny, 1965. január 24. vasárnap, 1965. évi 6. szám, p. 39-58. A Magyar Népköztársaság megerősítő okiratainak letétele az Egyesült Nemzetek főtitkáránál 1964. október 28-án történt meg.
- ↑ Megjelent: Magyar Közlöny, 1965. január 24. vasárnap, 1965. évi 6. szám, p. 75-85.
- ↑ Előzmény: A pénzforgalomról szóló 6/1197. (MK 61.) MNB rendelkezés. Megjelent: Magyar Közlöny, 1997. évi 61. szám, II. kötet (1997. július 10.), p. 4538-4570. Itt, a váltóbeszedésről: 4542. és 4554. oldalak.
- ↑ Kihirdetés: Magyar Közlöny, 2017. évi 214. szám, 2017. december 18. Hatályba lép: 2018. január 1-jén.
- ↑ 1947-ig, a váltó kitöltése (átadása, forgatása) előtt, a váltó hátlapján, a váltó értékétől függő bélyegilletéket (váltóilletéket) kellett leróni. Az egyezmények erre vonatkozó előírása jelenleg (2017) is hatályos, de hazánkban államilag (még) nincs (újra) szabályozva.
- ↑ Merthogy nem állampapír, nem értékesíthető tőzsdén.
- ↑ Lásd: Sóvágó Lajos: Pénzügy (2007) c. felsőoktatási előadási jegyzetben a váltóról szóló részt. "Állami Nyomda: barna (idegen; kibocsátó; ön fizessen) vagy zöld (saját; kiállító; én fizetek)." Megjegyzendő, hogy egyrészt Sóvágó itt a Pénzjegy Nyomdára gondolhatott, s nem az Állami Nyomdára, ami 1949-ig foglalkozott ezzel; másrészt a váltók színeit is felcserélte. A váltóűrlapok újbóli gyártása 1985-ben indult el a Pénzjegy Nyomda (Pj) által, ami utóbb átadta a nyomtatási jogot a Pátria Nyomdának. Ahogy a Pénzjegy Nyomda, úgy folytatólag a Pátria Nyomda is, a saját váltót barna színben nyomtatja, az idegen váltót pedig zöld színben nyomtatta.
- ↑ A Pátria Nyomda 2010 tavaszán készített idegen váltót utoljára. A kereslet hiánya miatt, a terméket szaküzleteiből visszavonta. Idegen váltó minta található például a Baross-Fábri: A váltóról (Budapest, 1991) című könyv 71. oldalán is.
- ↑ A Magyar Nemzeti Bank 428/1984. (PK. 20.) MNB számú közleménye a kereskedelmi hitelről és a váltó alkalmazásáról [Hatály: 1985. január 1-től volt.] IN: Pénzügyi Közlöny, a Pénzügyminisztérium hivatalos lapja, 1984. évi 20. szám (1984. december 20.) p. 448-450
- ↑ Amit a váltóról tudni kell. IN: Cégvezetés, a cégvezetők lapja, VIII. évf. (2000. november), 11. szám, 38-40. oldal
- ↑ Értsd kedvezményezettnek, akinek részére a pénzfizetést teljesíteni kell.
- ↑ Fontos megjegyezni, hogy csak átmenti (egy évet meg nem haladó, ideiglenes) likviditási probléma esetén alkalmazható ez a fajta hitelbiztosíték.
- ↑ Fábri Ervin : Váltó és jegybankpénz. IN: Bankszemle (a Magyar Nemzeti Bank folyóirata), XXXII. évfolyam, 8. szám, 1988. augusztus; p. 1-14.
- ↑ Dr. Babják Ildikó: Váltókövetelések érvényesítése hajdan és – remény szerint – majdan. IN: Collectio Iuridica Universitatis Debreceniensis, VII. (Szerk. Badó Attila, Görgényi Ilona [és szerzőtársaik]), Kiad. Debreceni Egyetem Állam- és Jogtudományi Kar (Debrecen, 2007), p. 27-55.
- ↑ "Az átalakított bankszervezet 1987. január 1-jével működésbe lépett és ettől fogva a Magyar Nemzeti Bank jegybanki szerepe került előtérbe, míg a kereskedelmi hitelezés a Magyar Nemzeti Bankból kivált két nagybankra, valamint az ekkor már működő különböző nagyságrendű és részben speciális feladatokra létrehívott mintegy 20 bankra hárult. A Magyar Nemzeti Bank jegybanki feladatait az általánosan ismert jegybanki eszközökkel látja el; ezek között is leginkább a leszámítolási és viszontleszámítolási kamat célszerű megválasztásával." — Hidas János, Szilágyi Ernő : A váltó a külgazdasági gyakorlatban (Budapest, 1987), p. 143-144.
- ↑ A pénzforgalom lebonyolításáról szóló 18/2009. (VIII. 6.) MNB rendelet 35. § [Váltóbeszedés]
- ↑ [A korábbi 30 napos korlátozást megváltoztatva, az] egyéves időtartamú hitelezési lehetőség [1985. évi] megteremtésével a helyzet megváltozott. […] A hitelnyújtás nem a bankok monopóliuma […]. A hitel valamennyi jogszerűen szerzett forrásból […] nyújtható, egy évet meg nem haladó időtartamra. A […] hitel egyéb feltételeiben a felek állapodnak meg." — Hidas János, Szilágyi Ernő : A váltó a külgazdasági gyakorlatban (Budapest, 1987), p. 140-141.
- ↑ 4/2013. (I. 11.) Korm. rendelet [az államháztartás számviteléről] 43. § (10) bekezdés: "Ha a helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, társulás, térségi fejlesztési tanács váltó kibocsátásával egyenlít ki valamely végleges kötelezettségvállalást, más fizetési kötelezettséget, az eredeti kötelezettségvállaláshoz, más fizetési kötelezettséghez kapcsolódó rovathoz tartozó teljesítés nyilvántartási számlán a váltó kamatot nem tartalmazó összegének megfelelő kiadási teljesítést, a B84. Váltóbevételek rovathoz kapcsolódó nyilvántartási számlákon követelést és bevételi teljesítést, valamint a K94. Váltókiadások rovathoz kapcsolódó nyilvántartási számlán végleges kötelezettségvállalást, más fizetési kötelezettséget kell nyilvántartásba venni. A váltó kiegyenlítését a K94. Váltókiadások rovathoz kapcsolódó teljesítés nyilvántartási számlán kell nyilvántartásba venni."
- ↑ Drábik János válogatott írásai , Magánpénzrendszer vagy közpénzrendszer? (2005)
- ↑ Ernszt: Váltóismertető… (Budapest, kb. 1915), p. 19.
- ↑ Fehérváry Jenő: Magyar váltó- és csekkjog, (Budapest, 1948), p. 20.
- ↑ Hidas János: A nem szocialista országokkal való gazdasági együttműködés pénzügyi jogi eszközei. IN: Jogtudományi Közlöny (az MTA Állam- és Jogtudományi Bizottságának folyóirata), XXXIX. új évfolyam (1984. május), 5. szám, p. 271.
- ↑ Olasz-latin eredetű szakkifejezés: Pactum = szerződés. Cambiale = váltó.
- ↑ "A váltóadós a váltó összegének kifizetéséhez szükséges fedezetet biztosíthatja úgy is, hogy a banknál váltófedezeti számlát nyittat, és a megfelelő összegeket erre a számlára vezetteti át, [vagy] a hitelező bankszervtől erre a célra rövid lejáratú forgóeszközhitelt kér." — Hidas János, Szilágyi Ernő : A váltó a külgazdasági gyakorlatban (Budapest, 1987), p. 143.
- ↑ Az angol és német váltójogban a XIX. században fejlődik ki a felfogás, hogy a váltói kötelezettség egyedül a váltólevélhez kapcsolódik; s hogy a váltó, az alapját képező jogügylettől teljesen független; melyet a saját váltójogunk is a német váltójog nyomán elfogadott.
- ↑ Salamonné Solymosi Ibolya: A váltó. A magyar váltójog a hatályos jogi szabályozás és a bírói gyakorlat tükrében (Agrocent, Budapest, 1994), p. 55-56.
- ↑ Lásd: 1875. évi XXXVII. törvény (a kereskedelmi törvényről) : 298. § "A váltótörvénynek a fizetés végetti bemutatásra, a fizetésre, az óvásra, az előzők értesítésére, a fizetési visszkeresetre, az elévülésre s a megsemmisítésre vonatkozó határozatai a kereskedelmi utalványokra is alkalmazást nyernek."
- ↑ "A váltó alapjában véve adóslevél, de annak egészen különleges faja. Az adóslevéltől a váltót mindenekelőtt az a körülmény választja el, hogy a váltó értékpapír. Az értékpapírok között a váltó legközelebb áll a kereskedelmi utalványhoz (idegen váltó), és a kötelezőjegyhez (saját váltó)." – Kuncz Ödön: A magyar kereskedelmi- és váltójog tankönyve. (Az 1938-ban kiadott könyvben a 318. oldalon, az 1944-ben kiadott könyvben a 349. oldalon.) Kuncz, ugyanezt a fogalmat adja A magyar kereskedelmi- és váltójog vázlata című, 1928-ben kiadott művének 260. és következő oldalán is.
- ↑ "Fedezetről van szó... az idegen váltó esetében, hiszen ebben a váltó kibocsátója (aki az ellenértéket kapta) a címzettet szólítja fel, hogy fizessen a rendelvényesnek." Salamonné: Félreértések a váltó körül. IN: Magyar Jog, 1993. évi 2. szám, 65. old.
- ↑ "Értékről... elsősorban a saját váltó esetében beszélhetünk, hiszen itt egybeesik az értéket megkapó váltóadós (a kiállító) és az értéket adó váltójogosult (rendelvényes) személye." Salamonné: Félreértések a váltó körül. IN: Magyar Jog, 1993. évi 2. szám, 65. old.
- ↑ Szladits: A magyar magánjog... (Budapest, 1902), p. 129.
- ↑ Szladits: A magyar magánjog... (Budapest, 1902), p. 130. Fehérváry: Magyar váltó és csekkjog (Budapest, 1948), p. 56.
- ↑ "Ily átruházási tilalom leginkább a fedezeti váltóknál szokásos." (Stiassny: A váltó- és csekkjog gyakorlati kézikönyve (Budapest 1938.), p. 86.
- ↑ Barcza: Váltójog a gyakorlatban (Dunavecse, 1931), p. 28.
- ↑ Salamonné Solymosi Ibolya: A váltó. A magyar váltójog a hatályos jogi szabályozás és a bírói gyakorlat tükrében (Agrocent, Budapest, 1994), p. 21. Az alapügylet (előszerződés)
- ↑ Plósz Sándor: A magyar váltójog kézikönyve (harmadik átdolgozott kiadás) (Budapest, 1895), p. 155-156. A váltó-előszerződés.
- ↑ Nagy Lajos: Gyakorlati váltópéldák (Magyar Kereskedők könyvtára, IV. évfolyam, 7. füzet), (Budapest, 1906), p. 5-6.
Források
- ↑ A pénz: Bácskai Tamás – Huszti Ernő – Simon Péterné: A pénz. Budapest: Kossuth. 1974. ISBN 963 09 0042 4
- ↑ Közgazdasági kislex: Földes István (főszerk): Közgazdasági kislexikon. Budapest: Kossuth. 1968.
- A genfi egyezmény előtt (1929-ig)
- A Pallas Nagy Lexikona, XVI. kötet "Téba – Zsuzsok". (kiad. Pallas, Budapest, 1897): Váltó alakja (p. 616), Váltóárfolyam (p. 618), Váltóbélyeg (p. 618), Váltóbirtokos (p. 618-619), Váltódíj (p. 619), Váltóeljárás (p. 619), Váltójog (p. 621), Váltólevél (p. 622), Váltóképesség (p. 622), Váltókereset (p. 622), Váltóügynök (p. 623)
- Plósz Sándor: A magyar váltójog kézikönyve (Zilahy, Budapest, 1877)
- Plósz Sándor: A magyar váltójog kézikönyve (második, átdolgozott kiadás) (Eggenberger, Budapest, 1889)
- Plósz Sándor: A magyar váltójog kézikönyve (harmadik, átdolgozott kiadás) (Eggenberger, Budapest, 1895)
- Des Combes Henrik: Magyar váltójogi kézikönyv (Kósch Árpád könyvnyomdája, Eperjes, 1897) (szerző kiadása, Debrecen, 1897)
- Márkus Dezső: Felsőbíróságaink elvi határozatai. A kir. Curia és a kir. ítélőtáblák döntéseinek rendszeres gyűjteménye, IV. kötet: kereskedelmi törvény, váltótörvény, csődtörvény; kereskedelmi- és váltó-eljárás (második, bővített és javított kiadás) (Hungária könyvnyomda, Budapest) (Grill, Budapest, 1898) Itt: Váltótörvény, 438-545. oldal
- Rőser János: Felsőkereskedelmi iskolai és magánhasználatra írta Rőser János, a budapesti 'Rőser' Tanintézet igazgatója. Váltójog és váltógyakorlat számos üzletesemény alapján készült váltó mintával. Rőser Tanintézet kiadása, nyomatott Kertész Józsefnél, Budapest, harmadik kiadás, 1899), A 74-dik oldaltól a 145-dik oldalig váltó minták.
- [Szerző nélkül:] A magyar váltójog compendiuma (Jogi Compendiumok Gyűjteménye, IX.), [első kiadás] (Pannónia Nyomda, Politzer Könyvkiadó, Budapest, 1900)
- Szladits Károly: Dr. Szladits Károly kir. albíró, a budapesti községi-közigazgatási tanfolyamon a magyar magánjog előadója. (Szerzői közlés.) Itt a "községi" szó, régi államigazgatási területi fogalom; mai értelme környéki. A magyar magánjog vázlata, a bányacsőd-, kereskedelmi és váltójog alapelveivel (Grill, Budapest, 1902) Itt: A váltójog, 124-139. oldal
- [Szerző nélkül:] A magyar váltójog compendiuma (Jogi Compendiumok Gyűjteménye, IX.), (második, javított és bővített kiadás) (Pannónia Nyomda, Politzer-féle Könyvkiadó, Budapest, 1902)
- Schlamadinger Jenő:Írta: dr. Schlamadinger Jenő, gyakorló ügyvéd és a székesfehérvári Felső Kereskedelmi iskolában a jogi ismeretek tanára. (Szerzői közlés.) Váltó-ismertető, a váltótörvény gyakorlati alkalmazása kereskedők számára. [Magyar Kereskedők könyvtára (szerk. Schack Béla)] II. évfolyam, 1. füzet), (Lampel kiadó, Wodainer Nyomda, Budapest, 1902)
- Nagy Ferenc: A magyar váltójog kézikönyve, különös tekintettel a birói gyakorlatra és a külföldi törvényhozásokra (negyedik, javított és bővített kiadás) (Athenaeum, Budapest, 1904)
- Grecsák Károly:A törvény szakaszai sorrendjében, betűrendes tárgymutatóval összeállította Grecsák Károly, kir. curiai bíró. (Szerzői közlés.) Magyar Döntvénytár, II. kötet. Váltó- és csődügyekben hozott felsőbírósági határozatok a törvény teljes szövegével. A magy. királyi Curiának és a királyi ítélőtábláknak elvi jelentőségű határozatai a váltótörvény-, a váltóeljárás- és a csődtörvényhez. (Politzer kiadó, Révai nyomda, Budapest, 1904), p. 257-365. A váltóhitelező jogai részben 726-1042. jogeset
- Tóth Károly: Dr. Tóth Károly, budapesti kir. kereskedelmi és váltó törvényszéki aljegyző. Szerzői közlés. A váltó fogalma (Hornyánszky Viktor Könyvnyomdája, Budapest, 1905)
- [Szerző nélkül:] A magyar váltójog compendiuma (Jogi Compendiumok Gyűjteménye, IX.), (harmadik, javított és bővített kiadás) (Márkus könyvnyomdája, Politzer-féle Könyvkiadó, Budapest, 1905)
- Gúthy Tódor: Váltókifogások könyve és váltóeljárás (Brach nyomda, Buzásifüdő, 1905)
- Nagy Ferenc: A magyar váltójog kézikönyve (ötödik, javított és bővített kiadás) (Budapest, 1906)
- Beck Hugó: Dr. Deutsch Izidor ügyvéd, dr. Gaár Vilmos kir. törvényszéki bíró, dr. Szász János ügyvéd közreműködésével szerkeszti dr. Beck Hugó curiai bíró. E kötetben a váltójogi részt dr. Szász János ügyvéd közreműködésével dr. Beck Hugó kir. curiai bíró dolgozta fel. (Szerzői közlés.) Grill-féle Döntvénytár, V. kötet. Váltó-, csőd- és szabadalmi jog (Grill kiadó, Globus műintézet, Budapest, 1906), p. 239-309. A váltóhitelező jogai részben 698-872. jogeset.
- Nagy Lajos: Összeállította: dr. Nagy Lajos, a jogi és közgazdasági ismeretek tanára a Budapest székesfővárosi II. ker. Felső Kereskedelmi Iskolában. (Szerzői közlés.) Gyakorlati váltópéldák (Magyar Kereskedők könyvtára, IV. évfolyam, 7. füzet, Szerkeszti: dr. Schack Béla), (Lampel könyvkereskedése, Wodianer és fiai, Franklin nyomda, Budapest, 1906.)
- Nagy Lajos: Írta: dr. Nagy Lajos, a jogi és közgazdasági ismeretek tanára a budapesti II. ker. Felső Kereskedelmi Iskolában. (Szerzői közlés.) A magyar váltójog vázlata. (Tisza kiadó, Bagó Nyomda, Budapest, 1906.)
- [Szerző nélkül:] A magyar váltójog compendiuma (Jogi Compendiumok Gyűjteménye, IX.), (negyedik, javított és bővített kiadás) (Rothenberger és Weisz könyvnyomdája, Politzer-féle Könyvkiadó, Budapest, 1909)
- Nagy Ferenc: A magyar váltójog kézikönyve (hatodik, javított és bővített kiadás) (Athenaeum, Budapest, 1910)
- Dénes Izidor: Összeállította és írta: Dénes Izidor, a Magyar Bank és Kereskedelmi Rt váltópénztárosa. (Szerzői közlés.) A bel- és külföldi váltók, csekkek és utalványok helyes kezelése. Útmutatások és gyakorlati minták. (Engel könyvnyomda Budapest, 1911). Az angliai, ausztriai, belgiumi, bosznia-hercegovinai, bulgáriai, dániai, finnországi, franciaországi, görögországi. hollandiai, luxemburgi, montenegrói, németországi, norvégiai, olaszországi, oroszországi, orosz-lengyelországi, portugáliai, romániai, svájci, spanyolországi, svédországi, szerbiai, törökországi váltótörvényekből kivonatokat közöl, az egyes országokat külön-külön tárgyalva, az 55. oldaltól a 158. oldalig.
- Ernszt József: Váltóismertető; a váltó kiállítása, a váltókezesség. [Közhasznú könyvtár (szerk. Ilosvai Hugó)] 123.) (Pfeifer Manó kiadása, Révai és Salamon nyomda, Budapest, kb. 1915)
- Kuncz Ödön: A magyar kereskedelmi és váltójog vázlata I–II. (Budapest, 1921–1922)
- Révai Nagy Lexikona, XVIII. kötet ("Tarján – Vár"), (Révai kiadó, Pallas nyomda, Budapest, 1925). Szócikkek: Váltó (p. 750), Váltójog (p. 753.) stb.
- Bozóky Géza: Magyar váltójog. Különös tekintettel a hágai nemzetközi váltójogi egyezményre és a külföldi váltójogokra (Danubia, Pécs, 1926)
- Bedő Mór: A magyar váltójog kézikönyve (negyedik, javított és bővített kiadás) (Grill, Budapest, 1926) – joggyakorlati szempontból a kir. Curia több száz váltójogi eseti döntésének rövid összegzését, dátumát és ügyszámát közli.
- Pethő Tibor: A váltó; gyakorlati kézkönyv, törvénymagyarázat, üzletesek, minták, példák, joggyakorlat (Budapest, 1927)
- Budai Sándor, Budai Sándor székesfővárosi felsőkereskedelmi iskolai tanár, könyvrevizor. (Szerzői közlés.)Vadász Miklós: Vadász Miklós főkönyvelő, könyvrevizor. (szerzői közlés.) A váltók és csekkek gyakorlati használata. Minden bankintézet, gyári-, ipari vállalat, és úgy a közvetítő, mint kiskereskedők részére, nemkülönben a magánosok használatára. (Grünwald nyomdája, Budapest, 1928)
- Kuncz Ödön: A magyar kereskedelmi és váltójog vázlata. (Budapest, 1928)
- Fülei Szántó Endre: Váltójog. Az értékpapírokra vonatkozó jogszabályokkal és a csekkjog ismertetésével. Különlenyomat a dr. Fülei-Szántó Endre és dr. Horn József-féle 32.800/1928 – VI. sz. VKM rendelettel engedélyezett felső kereskedelmi jogismereti tankönyvből. (Franklin Társulat, Budapest 1928)
- A genfi egyezmény után (1930-tól 1949-ig)
- Barcza Ferenc: Írta, összeállította dr. Barcza Ferenc, kir. közjegyzőhelyettes. (Szerzői közlés.) Váltójog a gyakorlatban (Weiner Miksa könyvnyomdája, Dunavecse, 1931)
- A modern üzleti élet enciklopédiája, Révai kereskedelmi, pénzügyi és ipari Lexikona; IV. kötet (Budapest, 1931). Itt, p. 302-313: váltóról és ezzel kapcsolatos fogalmak, kifejezések, váltói példaszövegek. Ugyanez a Lexikon 1934-ben is megjelent, változatlanul.
- Lányi Sándor, Sándor Aladár, Tatics Péter: Igazságügyi Iratmintatár (jogi beadványok, határozatok és szerződések példatára) III. kiadás, 2. kötet (Hírlapnyomda Győr, Grill kiadó, Budapest, 1932), Váltójogi iratminták, p. 1-60.
- Bernhard Miksa, Vekerdy Géza: A polgári jogi határozatok tára egységes szerkezetben (a m. kir. Kúriának összes elvi határozatai, jogegységi és teljes ülési döntvényei szakonként csoportosítva (Kertész József könyvnyomdája, Karcag) (Független Ügyvéd, Budapest, 1934) Itt: 144-151. oldal, Váltójog.
- Fülei-Szántó Endre (írta): Dr. Fülei-Szántó Endre okl. ügyvéd, kultuszminiszteri osztálytanácsos. (Szerzői közlés.) A váltótelepítési jog, különös tekintettel a Genfi nemzetközi egyezményre (Franklin Társulat kiadása, Budapest, 1934)
- Katona Gábor: Írta: dr. Katona Gábor ügyvéd, a Bíró és Ügyvédvizsgáló Bizottság tagja. (Szerzői közlés.) A váltójog kézikönyve (Hírlapnyomda, Győr; Grill kiadó, Budapest, 1934) Az m. kir. curiai határozatokat közli röviden, témakörönként, ügyszámokkal.
- Voloszynovich Zoltán (összeállította), A legújabb rendeletek és közig. bírói joggyakorlat alapján összeállította, Voloszynovich Zoltán miniszteri titkár, tanácsjegyző. (Szerzői közlés.) Beke Gábor: A váltók illetéke (Urbányi Műintézete, Budapest, 1934)
- Révai Kereskedelmi, Pénzügyi és Ipari Lexikona; IV. ("P-Zs") kötet (szerk. Schack Béla), (Budapest, 1934), p. 303.
- Rudolf Lóránt: A váltóadós védekezése. A váltótörvény teljes szövegével és kimerítő bírói gyakorlattal. (Justititia Gyakorlati Jogi Könyvtár, 1. szám) (Hunnia nyomda, Esztergom; Justitia kiadása, 1935)
- Bozóky Géza: Az elfogadási nyilatkozat a genfi nemzetközi egységes váltójog szerint (Városi nyomda és könyvkiadó, Szeged, 1935). Különlenyomat a Polner emlékkönyvből. "ACTA" Litterarium ac Scientarium Reg. Univ. Hung. Francisco-Josephinae, Sectio Juridico-politica. Tom. VII. 1. Redigunt. S. Erkey et A. Kiss.
- Fülei Szántó Endre: Írta és a Magyar Jogászegylet hiteljogi szakosztályának 1936. évi május hó 2-ikán tartott ülésén előadta: dr. Fülei Szántó Endre, miniszteri tanácsos, egyetemi magántanár. (Szerzői közlés.) A váltójog nemzetközi egységesítése. Az egység és eltérés problémája. Különlenyomat a Magyar Jogászegyleti Értekezések 1936. évi 4. számából. (Attila Nyomda, Budapest, 1936)
- Kuncz Ödön: Hiteljog III. (Magyar hiteljog, csődtörvény, váltótörvény, csekktörvény) (Budapest, 1936) (dr. Katona Gáborral)
- [Szerző nélkül:] Váltójog [Árpád nyomda, Szeged, 1937]
- Rudolf Lóránt: A forgatmány [váltóforgatmányok, csekkforgatmány, kereskedelmi jogi papírokon lévő forgatmányok: utalvány, közraktárjegy, rakjegy, névre szóló részvény]. (Buzárovits könyvnyomda, Esztergom; Justitia kiadása, Budapest 1937)
- Szladits Károly: Írta: dr. Szladits Károly, egyetemi professzor. (szerzői közlés.) A magyar magánjog vázlata, II. rész (kötelmi jog, családi jog, öröklési jog) (Ötödik, átdolgozott kiadás; Hírlapnyomda, Győr; Grill könyvkiadó, Budapest, 1937) Itt a váltóról a 64. old., fedezeti váltóról 151. old.
- Kuncz Ödön: A magyar kereskedelmi- és váltójog tankönyve. Első kiadás. (Budapest, 1938) Itt: 318. oldaltól.
- Stiassny József (összeállította): A váltó- és csekkjog gyakorlati kézikönyve (URÁNIA Jogi és Gazdasági Könyvtár 6.) (Székely nyomda kiadása, Budapest, 1938)
- Szászy István: Nemzetközi magánjog (az MTA Jogtudományi Bizottság kiadványsorozata, 9. szám) (Sylvester Irodalmi és Nyomdai Intézet, Budapest, 1938), A nemzetközi magánjog történeti fejlődése és forrásai, p. 19-42. E részben a genfi egyezményeket aláíró államok felsorolása, p. 38.
- Pehr Sándor (írta): Részlet a Magyar Királyi József Nádor Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Közgazdaságtudományi Karán benyújtott doktori értekezésből A váltó szerepe és jelentősége a gazdasági életben (Bárd nyomda, Budapest, 1938)
- Nyárády József: A váltó könyvelése (Officina, Budapest 1939)
- Szladits Károly (főszerkesztő):Egyetemi ny. r. tanár (szerzői közlés.) Magyar Magánjog. Kötelmi Jog, Első füzet: Az első füzetet írták: dr. Villányi László egyetemi m. tanár, kir. járásbíró; dr. Túry Sándor Kornél egyetemi ny. r. tanár; dr. Bátor Viktor ügyvéd. Különös Rész (Grill könyvkiadó, Általános nyomda, Budapest, 1940. április). Ebben: az elvont kötelmek között ír dr. Thúry Sándor a váltóról a 23., 25., 34., 69., 72., 82. oldalakon; biztosíték adásra irányuló váltóról és biztosítéki céljáról a 34. oldalon; a váltó elvontságáról a 111. oldalon; a váltó mint az absztrakció formájáról a 20. oldalon; solvendi causa [kötelezettség teljesítésére irányuló cél] a váltónál 35. oldalon; turpis causán [erkölcstelen indítékon] nyugvó váltóról a 109. oldalon; uzsorás váltóról a 112. oldalon; a pactum de cambiando [váltó iránti megállapodásról] a 34. és az 52. oldalon.
- Szladits Károly (főszerkesztő): Magyar Magánjog. Kötelmi Jog. Negyedik füzet: A negyedik füzetet írták: dr. Szladits Károly egyetemi ny. r. tanár; dr. Görög Frigyes ügyvéd; dr. Villányi László egyetemi m. tanár, kir. járásbíró. Általános Rész (Grill kiadó, Általános Nyomda, Budapest, 1941. június). Görög Frigyes ügyvéd: A kötelem megerősítése, p. 505-507. A fedezeti váltóról
- Pethő Tibor: Dr. Pethő Tibor, törvényszéki bíró Váltójog (Tébe, Budapest, 1941) IN: Tébe zsebkönyvtár 2. szám, p. 1-250.
- Andreánszky István, Pataki Gedeon: Összeállította: dr. Andreánszky István, átdolgozta dr. Pataky Gedeon pénzügyminisztériumi osztálytanácsos. (szerzői közlés.) A váltók illetéke. (Tébe, Budapest, 1941) IN: Tébe zsebkönyvtár 2. szám, p. 251-300.
- Antos István: Dr. Antos István okl. közgazda előadói kézirata. (Szerzői közlés.) Váltójog. Csekkjog. (Készítette: Vörösváry Sokszorosítóipar, Budapest 1942)
- Evellei Mihály (összeállította): Váltókölcsönök kezelése (Szövetkezeti Könyvtár 10. szám) (Erzsébet nyomdavállalat, Kolozsvár; kiadja a Gazdasági és Hitelszövetkezetek Központja, Kolozsvár, 1943)
- Takács György: Adók és illetékek lexikona (Grill, Budapest, 1943) Itt: 595-596. oldal: Váltóilleték. 682. oldal: Váltóilleték mértéke (kulcsa).
- Szilassy Tibor: Dr. Szilassy Tibor kereskedelmi középiskolai igazgató, általános tanulmányi felügyelő. (Szerzői közlés.) Váltó- és csekkjogi ismeretek (Franklin Társulat, Budapest, 1943) (Különlenyomat, Jablonkay – Szilassy: Jogi ismeretek I. kötetből, p. 60-129.)
- Kuncz Ödön: A magyar kereskedelmi- és váltójog tankönyve. Második, átdolgozott kiadás. (Grill, Budapest, 1944) Itt: 349-410. oldal.
- Pethő Tibor: A kúria váltójogi gyakorlata az utolsó három évben (első rész). IN: Gazdasági Jog (főszerk. Kuncz Ödön), 5. évfolyam (1944. február), 2. szám, p. 110-113.
- Pethő Tibor: A kúria váltójogi gyakorlata az utolsó három évben (második rész). IN: Gazdasági Jog (főszerk. Kuncz Ödön), 5. évfolyam (1944. március), 3. szám, p. 171-175. A fedezeti váltó érvényesítése (C. 538/1940), A kamat mérve fedezeti és fizetési váltónál (Budapest It. 4008/1940), Váltókövetelés telekkönyvi biztosítása (C. 3070/1940), Váltófizetési meghagyás kibocsátása (C. 538/1940)
- Fehérváry Jenő: Magyar váltó- és csekkjog (negyedik, javított kiadás) (Grill, Budapest, 1948)
- Kuncz Ödön egyetemi előadásai után, kézirat gyanánt. (Szerzői közlés.) Gazdasági Jog, kereskedelmi és váltójog. II. rész. (Kereskedelmi Főiskola Előadásainak Jegyzetei) (M.E.F.E.Sz. sokszorosító, Budapest. Fk. Kuncz Ödön) (Budapest, 1949). Itt: Váltójog, p. 20-35.
- Nagy Miklós, Dr. Nagy Miklós, a budapesti ítélőtábla elnöke. (Szerzői közlés.) Világhy Miklós, Dr. Világhy Miklós miniszteri tanácsos. (Szerzői közlés.) Rajna Tibor: Dr. Rajna Tibor hites könyvvizsgáló, keresk. középiskolai tanár Jogi ismeretek, a kereskedelmi középiskolák IV. osztálya számára. (Jogtudományi Közlöny kiadása, Atheneaum, Budapest, 1949. április) Itt, a II. fejezet szól a váltójogról, p. 144-164. Minták p. 170-173.
- A genfi egyezmény után (1950-től)
- Wolfgang Schettler, Heinrich Büehler: Das Wechsel- und Scheckrecht aller Länder (Köln, 1957). Több kiadása is megjelent.
- Hidas János: Az új váltótörvénnyel bevezetett módosítások. IN: Külkereskedelem (a Magyar Kereskedelmi Kamara folyóirata), IX. évfolyam, 9. szám (1965. szeptember), Jogi Melléklet, p. 33-35.
- Szathmáry Géza: A külön okiratba foglalt váltókezesség. IN: Külkereskedelem (a Magyar Kereskedelmi Kamara folyóirata), X. évfolyam, 2. szám (1966. február), Jogi Melléklet, p. 4-6.
- Hidas János: Az angolszász váltójog néhány sajátossága. IN: Külkereskedelem (a Magyar Kereskedelmi Kamara folyóirata), XIV. évfolyam, 5. szám (1970. május), Jogi Melléklet, p. 17-20.
- Szathmáry Géza: Követelésérvényesítés exportváltók alapján. IN: Jogtudományi Közlöny (az MTA Állam- és Jogtudományi Intézetének folyóirata), XXVI. új évfolyam (1971. március-április), 3-4. szám, p. 152-156.
- Hidas János: Hitel- és kölcsönszerződések, a váltó és a csekk (TIT, Budapest, 1973)
- Hidas János: A nem szocialista országokkal való gazdasági együttműködés pénzügyi jogi eszközei. IN: Jogtudományi Közlöny (az MTA Állam- és Jogtudományi Bizottságának folyóirata), XXXIX. új évfolyam (1984. május), 5. szám, p. 269-276.
- A Magyar Nemzeti Bank 428/1984. (PK. 20.) MNB számú közleménye a kereskedelmi hitelről és a váltó alkalmazásáról [1985. január 1-jei hatállyal]. IN: Pénzügyi Közlöny, a Pénzügyminisztérium hivatalos lapja, 1984. évi 20. szám (1984. december 20.) p. 448-450. Itt: 3. A váltókövetelés érvényesítése, 4. A váltók leszámítolása, 5. Viszontleszámítolás, 6. Vegyes szabályok: A saját váltó űrlapjának MNB nyomtatványszáma: P. 40 – T. Az idegen váltó űrlapjának MNB nyomtatványszáma P. 41 – T. A váltó kísérőjegyzék MNB nyomtatványszáma: P. 42 – T. Váltón alapuló követelést azonnali beszedési megbízással (a P. 18 a – T. jelű nyomtatvánnyal) lehet érvényesíteni.)
- A Pénzügyminisztérium [Számviteli és Szervezési Főosztály] 900/11/1984. (PK. 21.) PM XII. számú közleménye az 1985. január 1-től érvényes könyvviteli előírásokról. IN: Pénzügyi Közlöny, a Pénzügyminisztérium hivatalos lapja, 1984. évi 21. szám (1984. december 27.) p. 453-511. Itt: 460-dik oldalon "315. Váltók (új számla)"
- Hidas János, Vasas Éva, Gárdos István: Váltójogi alapismeretek tájékoztatója (Magyar Nemzeti Bank, Budapest, 1985). A 45-65. oldalon minták a váltó kiállításához és a hátiratra írt átruházásához (forgatásához).
- Szentiványi Iván: Lakossági pénzügyek. Pénzintézeti tevékenység. Második rész. Értékpapír ügyek. (kézirat lezárva: 1985. január 31.) (Szikra nyomda, Pécs; Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, Budapest; 1985). Itt 232-241. oldalon: A váltó.
- Esztocsák László főelőadó, Pénzügyminisztérium. (Szerzői közlés.) A váltó mint a kereskedelmi hitelezés eszköze. IN: Számvitel és ügyviteltechnika [főszerk. Scholcz Rezső], XXVIII. évf. (1985. május) 5. szám, p. 169-173.
- Baross Jenő, A szerző, dr. Baross Jenő ebben az időben, 1985-ben, a Magyar Nemzeti Bank Jogi Főosztály jogásza. Kovács Mihályné, Vízváry István: A kereskedelmi hitel és a váltó gyakorlata (Kereskedelmi Szervezési Intézet és a STUDIUM Szervezésmódszertani Gazdasági Társaság) (kézirat lezárva: 1985. július 31.) (Datorg nyomda, Budapest, 1985)
- Major Istvánné: Dr. Major Istvánné, a Magyar Nemzeti Bank főelőadója (Szerzői közlés.) A váltó alkalmazásának első éve. IN: Bankszemle, XXX. évfolyam 1. szám (1986. január), p. 42-46.
- Láposy Mónika: A leszámítoló üzletág újraéledése. IN: Bankszemle (a Magyar Nemzeti Bank folyóirata), XXX. évfolyam, 5. szám, 1986. május; p. 23-27.
- Hardy Ilona, Komlós János: Gyakorlati útmutató a kötvény és a váltó használatához [Hardy, "A" rész: A kötvény, p. 9-42.; Komlós, "B" rész: A váltó, p. 43-62.] (Saldo kiadó, Nyomdacoop, utánnyomás, Budapest, 1987)
- Fábri Ervin, Dr. Fábri Ervin jogász, a Magyar Nemzeti Bank osztályvezető-helyettese. (Szerzői közlés.) Baross Jenő: Dr. Baross Jenő, a Magyar Nemzeti Bank Jogi Főosztály főosztályvezető-helyettese. (Szerzői közlés.) A váltó és a váltóleszámítolás alapismeretei (Fogyasztási Szövetkezetek Országos Tanácsa Továbbképzési és Oktatási Központja; Budakörnyéki ÁFÉSZ Nyomda; Budapest, 1987), A 67-78. és 80. oldalon mellékletek az idegen váltó és saját váltó kitöltéséhez. A 79. oldalon minta a Leszámítolásra/viszontleszámítolásra benyújtott váltók kísérőjegyzéke.
- Fábri Ervin: Változó váltóhelyzet. IN: Figyelő (gazdaságpolitikai hetilap, főszerk. Varga György), 31. évf. (1987. április 9.), 15. szám, 4. oldal
- A Magyar Nemzeti Bank 404/1987. (PK 2.) MNB számú közleménye a refinanszírozási, illetve egyes jegybanki hitelek feltételeiről, a refinanszírozás lebonyolításáról, a jegybanknál elhelyezett betétek és egyes hitelek kamatlábáról. IN: Pénzügyi Közlöny, a Pénzügyminisztérium hivatalos lapja, 1987. évi 2. szám (1987. február 26.), p. 54-57. Itt az 56. oldalon, a Rövid lejáratú refinanszírozási hitelek között, a 9.3 pontban van szó a váltóról és váltóleszámítolásról. Lábjegyzetben: Saját váltó űrlap jele P. 40 T. Idegen váltó űrlap jele P. 41 T. A kísérőjegyzék jele P. 42 T.
- Fábri Ervin: Váltó és piac. IN: Bankszemle (a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata), XXXI. évfolyam, 1. szám, 1987. január; p. 25-36.
- Szentiványi Iván: A váltó (az Interinvest kisenciklopédiája, II.) (Alsónémedi nyomda; Nexus, Budapest, 1987)
- Hidas János, Szilágyi Ernő: A váltó a külgazdasági gyakorlatban (Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, Budapest, 1987) ISBN 963 221 755 1
- Huszti Ernő, Romhányi Józsefné: Mit kell tudni a váltóról és a váltóügyletekről? (Reform, Budapest, 1988)
- Fábri Ervin: Váltóváltozások. IN: Figyelő (gazdaságpolitikai hetilap, főszerk. Varga György), 32. évf. (1988. március 31.), 13. szám, 22. oldal
- Fábri Ervin: Váltó és jegybankpénz. IN: Bankszemle (a Magyar Nemzeti Bank folyóirata), XXXII. évfolyam, (1988. augusztus) 8. szám; p. 1-14.
- Kolossváry Ádám (írta), Sütő Imre (szerkesztette): Hogyan váltózzunk (Magyar Gazdasági Kamara, Merkantil Leánybank; KSZE házinyomda; második, bővített kiadás, Budapest 1988. augusztus 1.). A kiadvány végén 18 db melléklet, kitöltött váltók kópiája (16 db saját váltó és idegen váltó + 1 db áruváltó), A fizetésre benyújtott váltók átvételi elismervénye kópiája (1 db), Leszámítolásra/Viszontleszámítolásra benyújtott váltók kísérőjegyzéke kópiája (5 db)
- Kovács Mihályné: A váltóviszontleszámítolás gyakorlatáról. IN: Bankszemle (a Magyar Nemzeti Bank folyóirata), XXXII. évfolyam (1988. október) 10. szám; p. 1-5.
- Losonczi János: Váltók átruházásának módozatai és jogi következményei a nemzetközi forgalomban, IN: Külgazdaság, 1988. október (XXXII. évfolyam, 10. szám), Jogi melléklet, p. 124-128. • A magyar fordítás eredetije: N. Kazakova (Казакова Н.) ugyanilyen című (Порядок и правовые последствия переуступки векселей при совершении международных расчетов) tanulmánya, amely megjelent: Vnyesnyaja Torgovlja, 1987. július (Внешняя Торговля, 1987. № 7.)
- Fábri Ervin: Váltókérdések és -válaszok. IN: Figyelő (gazdaságpolitikai hetilap, főszerk. Varga György) 33. évf. (1989. március 23.), 12. szám, 15. oldal
- Spilákné Kertész Márta: Értékpapírok Magyarországon 1945-ig. IN: Bankszemle (a Magyar Nemzeti Bank folyóirata), XXXIII. évfolyam (1989. október) 10. szám; p. 27-38. Itt, a váltóról 29-32. oldal
- Dr. Gárdos István, a Magyar Nemzeti Bank jogtanácsosa. (Szerzői közlés.) Tőkei Miklós, Szabó Anna: A váltó. (Szövetkezeti Szervezési Iroda kiadása, SZÖVORG nyomda; Budapest, 1989) ISBN 963 7007 40 7. A kiadványban, az MNB által rendszeresített és a Pénzjegy Nyomda által annak idején készített, váltónyomtatványok; kitöltési minták. A saját váltó régi azonosító száma: P. 40 (T) Pj 851423 G. Az idegen váltó régi azonosító száma: P. 41 (T) Pj 851424 G.
- Takács János: Váltótechnika és váltóműveletek. IN: Bankszemle (a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata), XXXIII. évfolyam, 5. szám, 1989. május; p. 37-44.
- Kovács Mihányné: Kinek érdeke a váltóhasználat? IN: Bankszemle (a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata), XXXIII. évfolyam, 5. szám, 1989. május; p. 45-47.
- Dr. Fábri Ervin jogász, a Magyar Nemzeti Bank osztályvezető-helyettese (Szerzői közlés.) A váltó alapfogalmainak ábécéje. IN: Bankszemle (a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata), XXXIII. évfolyam, 10. szám, 1989. október; p. 54-59.
- Bácskai Tamás, Bánfi Tamás, Járai Zsigmond, Sulyok-Pap Márta, Száz János: Értékpapírok és értékpapírpiacok, [első kiadás], (Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, Budapest, 1989) ISBN 963 222 120 6. Itt: 33. oldalon A váltó kialakulása; 49-54. oldalon A váltó (kereskedelmi váltó), Váltóforgalom Magyarországon; 55-58. oldalon: A kincstárjegy (kincstári váltó) = "Az állam (kincstár, állami költségvetés) által kibocsátott, az állam adósságát megtestesítő értékpapírt, amelyben az állam adósságtörlesztésre és kamatfizetésre vagy járadék fizetésére vállal kötelezettséget, állampapírnak nevezzük."
- Dr. Fábri Ervin jogász, a Magyar Nemzeti Bank osztályvezető-helyettese (Szerzői közlés.) Váltógondok (1). Mennyi az annyi? IN: Befektetés (főszerk. Bakonyi József), II. évfolyam (1989), 4. szám, p. 35-39.
- Dr. Fábri Ervin jogász, a Magyar Nemzeti Bank osztályvezető-helyettese (Szerzői közlés.) Váltógondok (2). Még mindig rosszemlékű misztikum? IN: Befektetés (főszerk. Bakonyi József), II. évfolyam (1989), 5-6. szám, p. 24-27.
- Baross Jenő, Fábri Ervin, Láposy Mónika: A Váltó a Magyar Nemzeti Bank munkájában. Első kötet. (kiad. MNB Személyzeti és Munkaügyi Főosztály Oktatási Osztály, Budapest, 1989. május)
- Baross Jenő, Fábri Ervin, Láposy Mónika: A Váltó a Magyar Nemzeti Bank munkájában. Második kötet. Mellékletek. (kiad. MNB Személyzeti és Munkaügyi Főosztály Oktatási Osztály, Budapest, 1989. május)
- Baumgartner Ferenc, Mészáros László: Váltó a számvitel tükrében (Bonum Gazdaságszervező, Kép-Tipo Stúdió Petit Print, Budapest, 1989 ősz)
- Solymár Imre, Bors Erzsébet: Tapasztalatok a váltók jegybankképességéről. IN: Bankszemle (a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata), XXXIV. évfolyam, 5. szám, 1990. május; p. 39-42.
- [Szerző nélkül:] A váltóforgalom. Feltámadás. IN: Heti Világgazdaság [a Magyar Gazdasági Kamara hetilapja, főszerk. Lipovecz Iván], XIII. évf. (1991. január 5.) 1. szám, p. 76-77.
- Baross Jenő, Dr. Fábri Ervin jogász, a Magyar Nemzeti Bank osztályvezető-helyettese (Szerzői közlés.) A váltóról (Perfekt, Budapest, 1991)
- Rácz Zsuzsanna, Rácz József: A váltó és a váltócselekmények: Hogyan használjuk a váltót? (Saldo, Budapest, 1991)
- Bácskai Tamás, Bánfi Tamás, Járai Zsigmond, Sulyok-Pap Márta, Száz János: Értékpapírok és értékpapírpiacok (második, javított kiadás) (Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, Budapest, 1991) ISBN 963 222 295 4. Itt: 33. oldalon A váltó kialakulása; 49-54. oldalon A váltó (kereskedelmi váltó), Váltóforgalom Magyarországon; 55-58. oldalon: A kincstárjegy (kincstári váltó) = "Az állam (kincstár, állami költségvetés) által kibocsátott, az állam adósságát megtestesítő értékpapírt, amelyben az állam adósságtörlesztésre és kamatfizetésre vagy járadék fizetésére vállal kötelezettséget, állampapírnak nevezzük."
- Salamonné Solymosi Ibolya: A publikáció megjelenésekor a Legfelsőbb Bíróság tanácselnöke [polgári ügyszak, gazdasági szakág]. Szerzői közlés.) Kifogások a váltóperben. IN: Magyar Jog. 1991. évi 11. szám, 654-661. oldal
- Németh Géza: Hitelhez jutás váltóval (1). IN: Világgazdaság, üzleti napilap (fősszerk. Dunai Péter), XXIV. évfolyam, 217. szám, (1992. november 10. kedd), p. 4.
- Németh Géza: Hitelhez jutás váltóval (2). IN: Világgazdaság, üzleti napilap (fősszerk. Dunai Péter), XXIV. évfolyam, 222. szám, (1992. november 17. kedd), p. 13.
- Dr. Berzeviczi Attila, az INDEX Rt. Jogi Osztály vezetőhelyettese. (Szerzői közlés.) Az angolszász váltójogok és a szerződési jog [összehasonlítva a hazánkban érvényes genfi váltójoggal] IN: Külgazdaság (a Kopint-Datorg Konjunktúra Kutatási Alapítvány folyóirata), XXXVI. évfolyam, 1992. évi 6. szám, Jogi Melléklet, p. 81-90.
- [Szerző nélkül:] Fizetési ígérvények. Váltó súly. IN: Heti Világgazdaság [a Magyar Gazdasági Kamara hetilapja, főszerk. Lipovecz Iván], XIV. évfolyam (1992. augusztus 29.) 35. szám, p. 91-92.
- [Szerző nélkül:] Hogyan váltózzunk? IN: Heti Világgazdaság [a Magyar Gazdasági Kamara hetilapja, főszerk. Lipovecz Iván], XIV. évfolyam (1992. augusztus 29.) 35. szám, p. 92.
- Baross Jenő, Hajnal Anna, Kiss László: A váltó, mint új hitelszerzési lehetőség? (Co-nex-training, Budapest, 1992.) Az 1992. november 9-ei szakmai fórum előadásának követő kiadványa. Az előadást tartotta: [1] dr. Baross Jenő főosztályvezető helyettes (Magyar Nemzeti Bank Jogi Főosztály) A váltóval kapcsolatos alapismeretek; [2] dr. Hajnal Anna jogász (Fővárosi Bíróság) A váltóperek ítélkezési gyakorlata; [3] dr. Kiss László osztályvezető (ORFK Gazdaságvédelmi Osztály) Váltóval elkövetett bűncselekmények.
- Baross Jenő, Hajnal Anna, Kiss László: A váltó, mint új hitelszerzési lehetőség? Oktatási segédanyag. (Co-nex-training, Budapest, 1992.) Az 1992. november 9-ei szakmai fórum előadásainak és a konzultáción elhangzott legfontosabb kérdések és válaszok anyaga. [1] A váltóval kapcsolatos alapismeretek c. előadás (dr. Baross Jenő főosztályvezető helyettes, Magyar Nemzeti Bank Jogi Főosztály); [2] A váltóperek ítélkezési gyakorlata c. előadás (dr. Hajnal Anna jogász, Fővárosi Bíróság); [3] Váltóval elkövetett bűncselekmények c. előadás (Kiss László osztályvezető r. ezredes, ORFK Gazdaságvédelmi Osztály); [4] Konzultáció.
- Salamonné Solymosi Ibolya: (A publikáció megjelenésekor a Legfelsőbb Bíróság tanácselnöke [polgári ügyszak, gazdasági szakág]. Szerzői közlés.) Félreértések a váltó körül. IN: Magyar Jog, 1993. évi 2. szám, 65-72 oldal
- Előházi Attila, Inter Meteor Holding. (Szerzői közlés.) Befektetési abc: A váltó. IN: Napi gazdaság, független hírlap. III. évfolyam 38. szám, (1993. február 16. kedd), p. 6.
- N. G.: A váltóról. (I.) Kialakulása és működése. IN: Napi gazdaság, független hírlap. III. évfolyam 38. szám, (1993. február 16. kedd), p. 4.
- N. G.: A váltóról. (II.) Fogalma és típusai. IN: Napi gazdaság, független hírlap. III. évfolyam 44. szám, (1993. február 23. kedd), p. 5.
- N. G.: A váltóról. (III.) Átruházási lehetőség, forgatási tilalom. IN: Napi gazdaság, független hírlap. III. évfolyam 50. szám, (1993. március 2. kedd), p. 5.
- Dr. Ferenczy Balázs, a Miskolci Egyetem Jogi Karán 1992 februárjában szerzett diplomát. E cikk írásakor 1993-ban, jogtanácsos a Magyar Hitelbank Rt.-nél. (Szerzői közlés.) A váltón alapuló megtérítési igény érvényesítésének gyakorlati problémái. IN: Kereskedelmi Jogi Értesítő [főszerk. Németh Géza, kiad. Kereskedelmi Értesítő Kiadó], I. évf. (1993. március) 2. szám, p. 12-14.
- Csőke Andrea: A publikáció megjelenésekor a Fővárosi Bíróság bírája. Szerzői közlés. "Megjegyzések Salamonné dr. Solymosi Ibolya: Kifogások a váltóperben és Félreértések a váltó körül című tanulmányaihoz". IN: Magyar Jog, 1993. évi 6. szám, 366-367. oldal
- Kálmán János: A váltó mint biztosíték. IN: Bank & tőzsde (független pénzügyi, üzleti és gazdasági hetilap), (főszerk. Pomázi József), (kiadó Aranypénz Rt.) 1993. július 23. (I. évfolyam, 27. szám), p. 9.
- Rácz Zsuzsanna: A váltó és könyvviteli elszámolása (Saldo, Budapest, 1993)
- Rácz Zsuzsanna, Rácz József: Váltócselekmények és könyvviteli elszámolásuk (Saldo, Budapest, 1993)
- Pósfay Zsuzsanna: Pénzgazdálkodás, bankhitel, kötvény, váltó, értékpapírok (Kézikönyv jogszabálygyűjteménnyel és jogszabálymutatóval)(Triorg Szervező, Szolgáltató és Kiadó, Budapest, 1993.) ISBN 963 7763 29 5. Itt: A váltójog, p. 104-134.
- Salamonné Solymosi Ibolya (előadó): Az előadó, Salamonné Solymosi Ibolya, az előadás idején 1994. május 31-én, a Legfelsőbb Bíróság tanácselnöke (polgári ügyszak, gazdasági szakág). Szerzői közlés. Váltó-aktualitások. IN: Jogi Tájékoztató Füzetek elhangzott szakmai előadásokról, 24. számú előadás, 1994. május 31. Szerkeszti és kiadja: Magyar Gazdasági Kamara Jogi Tagozat. Készült a Magyar Gazdasági Kamara házi nyomdájában, Budapest, 1995.) ISBN 963-7404-99-6
- Tomori Erika (előadó): Dr. Tomori Erika, ügyvéd. (Szerzői közlés.) Állami Értékpapír- és Tőzsdefelügyeleti vizsga (1990), bankszakjogász (1995). Elsődleges szakterülete az értékpapírjog, bankjog, társasági jog. Élő értékpapírok – anyagi értékpapírjog a gyakorlatban. IN: Jogi Tájékoztató Füzetek elhangzott szakmai előadásokról, 26. számú előadás, 1994. szeptember 22. Szerkeszti és kiadja: Magyar Gazdasági Kamara Jogi Tagozat. Készült a Magyar Gazdasági Kamara házi nyomdájában, Budapest, 1995.) ISBN 963-7404-9-29
- Salamonné Solymosi Ibolya: (A publikáció megjelenésekor a Legfelsőbb Bíróság tanácselnöke [polgári ügyszak, gazdasági szakág. Szerzői közlés.) Elméleti és gyakorlati vitás kérdések a váltójogban. IN: Magyar Jog, 1994. évi 5. szám, 278-284. oldal
- Salamonné Solymosi Ibolya: (A publikáció megjelenésekor a Legfelsőbb Bíróság tanácselnöke [polgári ügyszak, gazdasági szakág]. Szerzői közlés.) A váltó, a magyar váltójog a hatályos jogi szabályozás és a bírói gyakorlat tükrében (Agrocent, Budapest, 1994)
- Hubert Mária, Szaldovics Mária: A váltó és a kereskedelmi hitel (Co-nex-training, Budapest, 1994) Az 1994. március 17-ei szakmai fórum előadásának követő kiadványa. Az előadást tartotta dr. Hubert Mária jogi igazgató (Kereskedelmi és Hitelbank), és dr. Szaldovics Mária főtanácsos (ORFK Vizsgálati Főosztály.
- Fónad Csaba: Corvin Bank, csoportvezető. (Szerzői közlés.) A váltó alkalmazása a magyar pénzügyi életben. IN: Bankvilág (bankszakmai és pénzügytudományi szemlefolyóirat) VIII. évf. (1995. április), 2. szám, p. 19-21.
- Vaday Tamás: Vaday Tamás, a Kereskedelmi Bank Rt. Győri Igazgatóságának munkatársa (Szerzői közlés.) A váltó és banki gyakorlata [első rész] IN: Bankszemle, a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata (felelős szerkesztő: Zádori János), XXXIX. évfolyam (1995), 6. szám, p. 35-46. HU ISSN 0133-0519
- >Vaday Tamás, a Kereskedelmi Bank Rt. Győri Igazgatóságának munkatársa (Szerzői közlés.)A váltó és banki gyakorlata [második rész] IN: Bankszemle, a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata (felelős szerkesztő: Zádori János), XXXIX. évfolyam (1995), 7. szám, p. 31-35. HU ISSN 0133-0519
- Vaday Tamás, a Kereskedelmi Bank Rt. Győri Igazgatóságának munkatársa (Szerzői közlés.) A váltó és banki gyakorlata [harmadik rész] IN: Bankszemle, a bankok és pénzintézetek szakfolyóirata (felelős szerkesztő: Zádori János), XXXIX. évfolyam (1995), 8-9. szám, p. 69-76. HU ISSN 0133-0519
- Nagy László: A váltó szerepe a gazdaságban, és a váltóval kapcsolatos egyes cselekmények büntetőjogi megítélése (váltójogi alapismeretek). (Szakmai Kiskönyvtár sorozat) (Kiadja: ORFK Oktatási és Kiképző Központ. Készült: ORFK GIF GEI Anyagi Osztály Nyomdaüzemében, Budapest, 1996.) Nyomtatványminták: Leszámítolásra/Viszontleszámítolásra benyújtott váltók kísérőjegyzéke. Fizetésre benyújtott váltók átvételi elismervénye [V. 6.] [P. 46. B. r. sz. – 2000 – 901514 Pátria Nyomda (Ofsz. 3302)]
- Leszkoven László: A szerző, dr. Leszkoven László a tanulmány megjelenésekor, 1997-ben, egyetemi tanársegéd. Miskolci Egyetem Állam- és Jogtudományi Kar, Civilisztikai Tudományok Intézete Polgári Jogi Tanszék. A váltó, mint hitelviszony. IN: Publicationes Universitatis Miskolcinensis. Sectio Juridica et Politica. Tomus XIV. [a Miskolci Egyetem, Állam- és Jogtudományi Kar kiadványa; Miskolci Egyetemi kiadó], 1997. évi 14. kötet, III. Rész: Vegyes tanulmányok, p. 231-238.
- Kisfaludy András: Bevezetés a váltójogba (oktatási segédanyag) (Rejtjel Kiadó, Budapest, 1998)
- Salamonné Solymosi Ibolya: Az értékpapír átruházásának sajátos szabályai. (Reflexiók Kisfaludy András: A részvényátruházás jogi természetéről című cikkére.) IN: Gazdaság és Jog, VI. évfolyam, 9. szám (1998. szeptember), p. 17-20.
- Salamonné Solymosi Ibolya: A váltó visszaváltójának jogi helyzete, a váltókezesség. IN: Céghírnök (a Cégbírák Országos Egyesülete és a HVG Kiadó Rt. hírlevele), [kiad: Hvgorac Kft.] VIII. évfolyam (1998. szeptember) 9. szám, p. 6-7.
- Leszkoven László: A váltóval kapcsolatos elméleti kérdések. [A Budapesti Közjegyzői Kamara szakmai ülésén 1998. november 28-án elhangzott előadás kiegészített anyaga] IN: Közjegyzők Közlönye, XLVI. évfolyam, 1999. évi 2. szám, 6-10. old.
- Leszkoven László: A váltó, mint kötelem (Novotni, Miskolc, 1999)
- Leszkoven László: A váltóátruházáshoz fűződő joghatások. IN: Gazdaság és Jog, VII. évfolyam (1999. szeptember), 9. szám, 10-14. oldal
- Salamonné Solymosi Ibolya: A szerződések biztosítékai: foglaló, zálogjog, óvadék, kezesség, kötbér, bankgarancia, egyéb biztosítékok. (Ofszet Nyomda, Vác) (Agrocent kiadó, Budapest, 1999) Itt: 58-62 oldal. Kézizálog értékpapíron; váltón, zálogforgatmány által; ami nem tulajdonjogi átruházást jelent, hanem ideiglenes birtokba adást.
- Török Tamás: Néhány gondolat az átruházás jogi természetéről (első rész). IN: Gazdaság és jog, 7. évf. (1999. október), 10. szám, p. 15-18.
- Török Tamás: Néhány gondolat az átruházás jogi természetéről (második rész). IN: Gazdaság és jog, 7. évf. (1999. november), 11. szám, p. 15-18.
- Gellért Andor: A váltó és a váltóra épülő banküzletek (Banküzlet 2000) (KJK-KERSZÖV Jogi és Üzleti Kiadó, Budapest, 1999) ISBN 963 224 385 4. Függelék. Példák angol nyelvű váltókra.
- Harsági Viktória: A publikáció megjelenésekor, 2001-ben, a Miskolci Egyetem Állam- és Jogtudomány Kar PHD hallgatója. Szerzői közlés. Váltójogi jogegységesítés. IN: Magyar Jog, 2001. évi 10. szám, 618-623. oldal
- Holchacker Péter a tanulmány megírása idején, 2001-ben, az ELTE Állam- és Jogtudományi Kar jogász szak III. évfolyamának hallgatója. Szerzői közlés. A váltóátruházás speciális joghatásai. IN: Studia Collegii de Stephano Bibó Nominati [az ELTE Bibó István Szakkollégium kiadványa], 2001. évi 3. szám, 170-196. oldal (ELTE ÁJK, tudományos diákköri dolgozat, Budapest, 2001)
- Salamonné Solymosi Ibolya (szerző): A váltó. IN: Értékpapír Kézikönyv 2002. A tőkepiaci törvény hatálya alá tartozó és hatálya alá nem tartozó értékpapírok (szerk. Szegediné Sebestyén Katalin), (Nyomás és kötészeti munka: Multiszolg Betéti Társaság, Vác. Agrocent kiadó, Budapest, 2002), Harmadik rész. A tőkepiaci törvény hatálya alá nem tartozó értékpapírok. Első fejezet, p. 351-424.
- Tomori Erika: Értékpapírjog (az ELTE Jogi Továbbképző Intézet szakirányú továbbképzésének tananyaga), (átdolgozott kiadás), (Mobil kiadó, Reprográf Nyomdaipari Kft.), (Budapest, 2004). Itt, p. 25-39. A váltó.
- Dr. Babják Ildikó PhD, egyetemi docens Debreceni Egyetem Állam- és Jogtudományi Kar, Jogtörténeti Tanszék. (Szerzői közlés.) Váltókövetelések érvényesítése hajdan és – remény szerint – majdan. (A dualizmuskori váltóeljárás tanulságai), p. 27-55. IN: Collectio Iuridica Universitatis Debreceniensis, VII. (szerk. Badó Attila, Görgényi Ilona, Horváth M. Tamás, Kovács Péter, Szabó Béla, Tóth Tihamér, Várnay Ernő), kiad. Debreceni Egyetem Állam- és Jogtudományi Kar. Dela nyomda, Debrecen, 2007.
- Béres István: Gyorsak-e a váltóperek, ha lízingügyletekkel függnek össze? IN: Magyar Jog (a Magyar Jogász Egylet folyóirata), LV. évf. (2008. március) 3. szám, p. 140-147.
- Dr. Kovács László, nyugalmazott budapesti bírósági tanácselnök. Szerzői közlés. "A váltó tündöklése és hanyatlása. Észrevételek dr. Béres István: Gyorsak-e a váltóperek, ha lízingügyletekkel függnek össze?" című [a Magyar Jog, 2008. márciusi számában megjelent] cikkére. IN: Magyar Jog (a Magyar Jogász Egylet folyóirata), LV. évf. (2008. május), 5. szám, p. 267-271.
- Bobek Ernő: A váltó és használata napjainkban, egy esettanulmány tükrében (ELTE szakdolgozat) (Budapest, 2008)
- Salamonné Solymosi Ibolya: (A publikáció megjelenésekor a Legfelsőbb Bíróság tanácselnöke [polgári ügyszak, gazdasági szakág]. Szerzői közlés.) A hitel és kölcsön jogviszonyok szabályozása az új Polgári Törvénykönyvben. Az új Ptk.-t a törvényhozás elfogadta, de ez, és ezzel összefüggésben számos módosítás, az Alkotmánybíróság által 436/B/2010. ügyszámon megtárgyalt, majd az 51/2010. (IV. 28.) AB határozat folytán nem lépett hatályba. Az új Ptk. végül 2013-ban lépett hatályba. IN: Magyar Jog, LVII. évf. (2010. augusztus), 8. szám, p. 449-461.
- Tomori Erika: Értékpapírjog és a tőkepiac szabályozása (Közép-európai Brókerképző, Mobil Kiadó; 6. kiadás, Budapest, 2010), A váltó kellékei a többi értékpapírhoz viszonyítva (p. 40.), A váltó jellemzői a többi értékpapírhoz képest (p. 44.), Az egyes értékpapírok szabályozása. A váltó (p. 47-69.)
- Tiba Márton (Budapest, 1988). ELTE ÁJK hallgató 2006-tól. A tanulmány írásának évében, 2011-től gyakornok a CHSH Dezső és Társai Ügyvédi Irodánál. (Szerzői közlés a kötet 298. oldalán.) Váltsunk vissza? A váltó perspektívái a mai magyar jogban. IN: Studia Collegii de Stephano Bibó Nominati [az ELTE Bibó István Szakkollégium kiadványa], 2011. évi II. kötet, p. 99-117. (ELTE ÁJK, tudományos diákköri dolgozatok, Budapest, 2011)
- Dr. Havasi Bálint közjegyzőhelyettes. (Szerzői közlés.) A váltó és a váltóóvás. IN: Közjegyzők Közlönye (kiadja: Magyar Országos Közjegyzői Kamara), LIX. évfolyam, 2012. évi 2. szám, p. 41-57.
- Dr. Dagonya András ügyvéd, európai uniós szakjogász. Szerzői közlés. Eljött a váltó reneszánsza? IN: Világgazdaság, üzleti napilap [felelős szerk. Újvári Miklós], XLIV. évf. (2012. szeptember 27. csütörtök), 187. szám, p. 16.
- Csekő Katalin: Fizetési biztosítékok az üzleti tranzakciókban. (Somogyi Kereskedelmi és Iparkamara, külgazdasági tájékoztató füzetek 2.) (kiad. Somogyi Kereskedelmi és Iparkamara, Kaposvár; Szecsox nyomda, Dombóvár) (Kaposvár, 2013), p. 53-65. A váltó. ISBN 978-963-08-7520-2. Váltófedezet mellett nyújtott banki termék jelenleg a Forfeiting [2013: International Forfaiting Association, I.F.A.], a Commercial letter of credit, vagy az Akzept akkreditív. E konstrukciók elválaszthatatlan tartalmi eleme a váltó.
- Dr. Havasi Bálint Attila, közjegyző A közjegyző és az értékpapírok (kézirat lezárva: 2013. június) (javított kiadás) (Printpix, Magánkiadás, 2013.) ISBN 978 963 08 6418 3 Itt: A váltó (35-47. oldal); Váltóóvás (135-136. oldal)
- Leszkoven László: Váltójogi határkérdések – gondolatok a váltójogi kötelezettség természetéről. IN: Gazdaság és Jog, XXI. évf. (2013. április), 4. szám, p. 3-8.
- Kuncz Zsuzsanna: A váltón alapuló követelések sajátosságai. IN: Céghírnök (a Cégbírák Országos Egyesülete és a HVG Kiadó Rt. hírlevele), [kiad: Hvgorac Kft.] XXIII. évfolyam (2013. október) 10. szám, p. 6-9.
- Vörös Imre: A nemzetközi gazdasági kapcsolatok joga, II. kötet (Krim Bt. kiadása, Budapest, 2015) (a 2004. évi kiadás változatlan utánnyomása, kézirat lezárva: 2003. szeptember 30.) ISBN 963 212 421 9, ISBN 963 212 423 5. Ebben a váltóról, p. 72-75.
- Kardos Péter, Szakács Imre, Tóth Mihály: A számvitel nagy kézikönyve (kézirat lezárva: 2016. március 1.) (Wolter Kluwer, Budapest, 2016) Itt, a váltóval kapcsolatos szakaszoknál: beváltása, elévülése, elfogadása, elszámolása, kiállítása és visszaváltása, kibocsátása, váltóanalitika, váltókövetelések, értékvesztése, leszámítolása, váltóműveletek, váltótartozás.
- Veress Emőd: A biankó saját váltó – egy jogeset anatómiája, IN: Pusztahelyi Réka (szerk.), Emlékkötet Beck Salamon születésének 130. évfordulójára. (Miskolc, Novotni Alapítvány a Magánjog Fejlesztéséért, 2016), p. 57-73.
További információk
- Langmár Ferenc , Magyar váltó IN: Beszélő (hetilap), 1992. július 11. (Új folyam, III. évfolyam, 28. szám), 18-19. oldal
- Gárdos István , A váltó mint hiteleszköz IN: Magyar Jog, 1994. évi 1. szám, 37-43. oldal [A szerző, a Magyar Jog 1993. évi 2. számában "Salamonné dr. Solymosi Ibolya: Félreértések a váltó körül" című cikkéhez fűz észrevételeket.]
- Külkereskedelmi ismeretek , A váltó
- Babják Ildikó Dr. Babják Ildikó egyetemi docens (2007). Debreceni Egyetem, Állam- és Jogtudományi Kar, Jogtörténeti Tanszék. (Szerzői közlés.) , A váltó fajai a 19. században IN: Miskolci Jogi Szemle, 2. évf. (2007) 1. szám, p. 67-92.
- Frank Edit , Amit a váltóról tudni kell IN: Cégvezetés, a cégvezetők havilapja, VIII. évfolyam (2000. november) 11. szám, 38-40. oldal
- Arató Balázs , Váltójogviszonyok IN: Cégvezetés, a cég- és intézményvezetők havilapja, XV. évfolyam ( 2007. november), 11. szám, 32-37. oldal
- ECONOM , Váltó (Közzétéve: 2010. január 28.)
- KISZAMOLO (és Lajer Zsolt) , Amit a váltóról tudni kell (Közzétéve: 2014. április 29.)
- Madarassy Tamás , Egy méltatlanul elfeledett üzleti megoldás: amit a váltóról tudni kell (Közzétéve: 2015. november 11.)
- penzugyezzteis.hupont.hu , VÁLTÓ, VÁLTÓCSELEKMÉNYEK, FAKTORING-ÜGYLET, FORFAIT FINANSZÍROZÁS, LÍZING (2016. július 24.)
- Magyar Bankszövetség , Fogalomtár | "V" Váltó; – elfogadása, – esedékessége, – kötelezettjei, – törvényes alaki kellékei, – ügylet szereplői, – beszedése.
Közgazdaságtani portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap