Alfons Goppel
Alfons Goppel | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 1. okt. 1905[1][2][3][4]![]() Reinhausen | ||
Død | 24. des. 1991[1][2][3][4]![]() Johannesberg[5] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, jurist ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Ludwig-Maximilians-Universität München | ||
Ektefelle | Gertrud Goppel | ||
Søsken | Ludwig Goppel | ||
Barn | Thomas Goppel | ||
Parti | Christlich-Soziale Union in Bayern Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei Bayerische Volkspartei | ||
Nasjonalitet | Tyskland | ||
Gravlagt | Waldfriedhof München | ||
Medlem av | Sturmabteilung | ||
Utmerkelser | 10 oppføringer Æresborger av München (1965) Den bayerske fortjenstorden Baden-Württembergs fortjenstorden (1977) Schlesierschild Kommandør med stjerne av Sankt Gregor den stores orden Storkorsridder av Sankt Sylvester-ordenen Storkors av forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden Lucius D. Clay Medal (1981) Storkors av Republikken Italias fortjenstorden Romano Guardini award (1978) | ||
Alfons Goppel på Commons |
Alfons Goppel (1905–1991) var en tysk politiker (CSU). Han var fra 1962 til 1978 ministerpresident i Bayern.
Goppel ble født i Reinsberg ved Regensburg og utdannet seg til jurist i München. Etter å ha praktisert som advokat gikk han fra 1934 i offentlig tjeneste. Han arbeidet som statsadvokat i Kaiserslautern og som dommer og embetsleder (Amtsgerichtsrat) i Aschaffenburg.[6]
Han engasjerte seg i politisk arbeid fra 1930, først i Bayerische Volkspartei. Han var inntil 1933 aktiv i Bayernwacht, en regjeringstro selvforsvarsorganisasjon som sto i opposisjon til nasjonalsosialistene.[6] Fra 1933 var han formelt medlem av SA og fra 1937 av NSDAP. Under andre verdenskrig deltok han i felttogene i Frankrike og på østfronten. Deretter var han instruktør i våpen- og taktikklære i Dallgow-Döberitz i Brandenburg, vest for Berlin.[7]
Goppel ble innvalgt i Bayerns landdag i 1954. Fra 1957 var han medlem av Bayerns regjering, først som statssekretær i justisdepartementet, og senere som innenriksminister. I 1961 ble han ministerpresident i Bayern. I løpet av de 16 årene han ledet regjeringen i Bayern, utviklet delstaten seg fra en landbruksstat til industristat.[6]
Han var medlem av Europaparlamentet fra 1979 til 1984.[6]
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000008860, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, BNF-ID 16547873s[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id goppel-alfons[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e.V, Hanns-Seidel-Stiftung (21. desember 2016). «Alfons Goppel - Landesvater». www.hss.de (tysk). Besøkt 26. juli 2023.
- ^ «Dr. h. c. Alfons Goppel – Bayerisches Landesportal» (tysk). Besøkt 26. juli 2023.
- v
- d
- r
![Våpen](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Coat_of_arms_of_Germany.svg/50px-Coat_of_arms_of_Germany.svg.png)
- Karl Arnold
- Hans Ehard
- Hinrich Wilhelm Kopf
- Reinhold Maier
- Georg August Zinn
- Peter Altmeier
- Kai-Uwe von Hassel
- Kurt Sieveking
- Willy Brandt
- Wilhelm Kaisen
- Franz-Josef Röder
- Franz Meyers
- Hans Ehard
- Kurt Georg Kiesinger
- Georg Diederichs
- Georg August Zinn
- Peter Altmeier
- Helmut Lemke
- Klaus Schütz
- Herbert Weichmann
- Franz-Josef Röder
- Hans Koschnick
- Heinz Kühn
- Alfons Goppel
- Hans Filbinger
- Alfred Kubel
- Albert Osswald
- Bernhard Vogel
- Gerhard Stoltenberg
- Dietrich Stobbe
- Hans-Ulrich Klose
- Werner Zeyer
- Hans Koschnick
- Johannes Rau
- Franz Josef Strauss
- Lothar Späth
- Ernst Albrecht
- Holger Börner
- Walter Wallmann
- Bernhard Vogel
- Björn Engholm
- Walter Momper
- Henning Voscherau
- Alfred Gomolka
- Berndt Seite
- Oskar Lafontaine
- Klaus Wedemeier
- Johannes Rau
- Edmund Stoiber
- Erwin Teufel
- Gerhard Schröder
- Hans Eichel
- Roland Koch
- Kurt Biedenkopf
- Kurt Beck
- Klaus Wowereit
- Wolfgang Böhmer
- Dieter Althaus
- Matthias Platzeck
- Peter Harry Carstensen
- Harald Ringstorff
- Ole von Beust
- Peter Müller
- Jens Böhrnsen
- Hannelore Kraft
- Horst Seehofer
- Winfried Kretschmann
- Stephan Weil
- Volker Bouffier
- Stanislaw Tillich
- Malu Dreyer
- Michael Müller
- Dietmar Woidke
- Reiner Haseloff
- Bodo Ramelow
- Peter Tschentscher