Anders Venger
Anders Venger | |||
---|---|---|---|
![]() Foto: Stortingsarkivet | |||
Født | 5. jan. 1872[1]![]() Eidsvoll | ||
Død | 23. feb. 1935[1]![]() Oslo | ||
Beskjeftigelse | Politiker, bonde ![]() | ||
Parti | Høyre | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Kommandør av St. Olavs Orden (1924)[2] | ||
Norges arbeidsminister | |||
5. mars–26. juli 1926 | |||
Regjering | Lykke | ||
Forgjenger | Ole Monsen Mjelde | ||
Etterfølger | Worm Darre-Jenssen | ||
Norges landbruksminister | |||
6. mars 1923–25. juli 1924 | |||
Regjering | Halvorsen II, Berge | ||
Forgjenger | Håkon Five | ||
Etterfølger | Håkon Five | ||
Stortingsrepresentant | |||
1. januar 1919–31. desember 1930 | |||
Valgkrets | Akershus fylke | ||
Anders Venger på Commons |
Anders Venger (1872–1935) var en norsk politiker (H) og bonde. Han var Norges landbruksminister fra 1923 til 1924, arbeidsminister i 1926 og stortingsrepresentant for Akershus fra 1919 til 1930.
Liv og virke
Han vokste opp på slektsgården Nordre Venger (eller Vengerbakken) på Tønsaker i Eidsvoll. Foreldrene var Johan Amundsen Venger (1846–1921) av slekten Røkholt-Venger og Marte Olava, født Aas (1848–1907).[3]
Venger var aktiv i Eidsvoll dramatiske forening i sin ungdom, og var med i forestillinger som «En søndag paa Amager», «Peter og Inger» og «Fjeldeventyret» under ledelse av instruktøren Hans Aanrud.
Venger gikk Sem landbruksskole og ble ansatt som bruksfullmektig hos Jacob de Rytter Kielland på Karlslyst i Hommelvik, deretter som forvalter av Haaken L. Mathiesens eiendommer i Eidsvoll (Eidsvoll Verk 1896–1902, Berger Bruk 1902–1927). Han overtok driften på Nordre Venger i 1916.[3]
Han hadde flere verv i landbrukets organisasjoner og bedrifter, blant annet som styreformann i Akershus Landhusholdningsselskap, styreformann i Felleskjøpet og nestformann i styret i Bøndernes Bank.[3]
Politisk arbeid
Venger satt i Eidsvoll herredsstyre fra 1907 til 1934, fra 1913 til 1925 som ordfører.[3]
Han var innvalgt på Stortinget fra Akershus i fire valgperioder 1919–1930, formann i Stortingets post- og telegrafkomité 1922–1923 og 1925–1926 og visepresident i Odelstinget 1925–1926 og 1928–1930.[3]
Venger var viseformann i Høyres sentralstyre fra 1920 til 1925.[3]
Han var statsråd i Landbruksdepartementet i Otto B. Halvorsens andre regjering og Abraham Berges regjering fra mars 1923 til juli 1924. Han var også fungerende statsråd i Kirke- og undervisningsdepartementet noen uker i november og desember 1923. I mars 1926 ble Venger statsråd i Arbeidsdepartementet i Ivar Lykkes regjering. Han trakk seg i juli 1926, da Berge-regjeringen ble stilt for riksrett, hvor samtlige tiltalte senere ble frifunnet.[3]
Utmerkelser
Venger ble i 1924 utnevnt til kommandør av 1. klasse av St. Olavs Orden «for statsborgerlig fortjeneste».[4]
Referanser
- ^ a b Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 752[Hentet fra Wikidata]
- ^ O. Delphin Amundsen, Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847–1947, side(r) 88[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e f g Haffner, Vilhelm (1949). Stortinget og statsrådet. Med tillegg til Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814–1914. 1. Oslo: Aschehoug & Co. s. 752.
- ^ Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847–1947, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947, s. 88.
Litteratur
- Holmsen, Andreas: Eidsvoll Bygds Historie. Eidsvoll Bygdebokkomite, Oslo 1950-1961. Bd. I del 1 – Bygdehistorien til omkring 1700/Bd. II del 1 – Gardene på østsiden av Vorma/Kirkeby, Birger: Bd. II del 2 og 3 – Gardene på vestsida av Vorma [sc]
- Holmsen, Andreas: Røkholt-Venger ætten. En slektsoversikt. Flekkefjord 1943. 45pp. [MH]
Eksterne lenker
- (en) Anders Venger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata
- v
- d
- r
- Hans Rasmus Astrup (1895–87)
- Birger Kildal (1887–88)
- Aimar Sørenssen (1888)
- Oscar Jacobsen (1888–89)
- Peter Birch-Reichenwald (1889–91)
- Hans Nysom (1891–93)
- Peder Nilsen (1893–97)
- Fredrik Stang Lund (1897–98)
- Jørgen Løvland (1898–99)
- Hans Nysom (1899–1900)
- Jørgen Løvland (1900–03)
- Albert Hansen (1903–05)
- Kristofer Lehmkuhl (1905–07)
- Jørgen Brunchorst (1907–08)
- Nils Claus Ihlen (1908–10)
- Bernhard Brænne (1910)
- Hans Jørgen Darre-Jenssen (1910–12)
- Bernhard Brænne (1912)
- Nils Olaf Hovdenak (1912–13)
- Andreas Urbye (1913–16)
- Martin Olsen Nalum (1916–20)
- Ole Monsen Mjelde (1920)
- Cornelius Middelthon (1920–21)
- Ole Monsen Mjelde (1921–23)
- Cornelius Middelthon (1923–24)
- Ole Monsen Mjelde (1924–26)
- Anders Venger (1926)
- Worm Darre-Jenssen (1926–28)
- Magnus Nilssen (1928)
- Ole Monsen Mjelde (1928–31)
- Rasmus Langeland (1931–33)
- Ole Monsen Mjelde (1933–35)
- Johan Nygaardsvold (1935–39)
- Olav Hindahl (1939–45)
- Johan Strand Johansen (1945)
- Nils Langhelle (1945–46)