Arne Larsen Økland
Arne Larsen Økland | |||
---|---|---|---|
Født | 31. mai 1954![]() Bømlo (Hordaland) | ||
Beskjeftigelse | Fotballspiller, fotballtrener ![]() | ||
Barn | Ståle Økland | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Gullklokken (norsk fotball) | ||
Sport | Fotball[1] | ||
Posisjon | Angrepsspiller | ||
Klubb(er) | 7 oppføringer Sportsklubben Vard Haugesund (1976–1976) Bryne Fotballklubb (1977–1980) Racing Club de France (1983–1985) Bayer Leverkusen (1980–1983) Bryne Fotballklubb (1985–1987) Norges herrelandslag i fotball (1978–1987) Norges U21-herrelandslag i fotball (1974–1975) | ||
Arne Larsen Økland på Commons |
Arne Larsen Økland (født 31. mai 1954 på Bømlo) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var mange år proff i tysk og fransk fotball, og regnes som en av Norges beste spillere på slutten av 1970-årene og begynnelsen av 1980-årene. Han spilte 54 kamper og scoret 13 mål for det norske landslaget, og var blant annet med på seirene over England i 1981, Italia i 1985 (hvor Økland scoret det første målet ved å heade ballen etter å ha fått et innlegg fra Vidar Davidsen) og Argentina i 1986.
Historie
Økland startet sin toppseriekarriere i Vard Haugesund i 1976. Selv om Vard rykket ned, hadde Økland en svært vellykket sesong, med 11 seriemål og landslagsdebut. Året etter gikk han til Bryne, som han hjalp til seriesølv i 1980. Samme år ble han proff i tyske Bayer Leverkusen.
Økland gjorde stor suksess i tysk fotball. Kort tid etter overgangen fra Bryne scoret han hat-trick mot Bayern München i en kamp som huskes best fordi Økland ble kreditert et fjerde mål, men var ærlig nok til å fortelle dommeren at ballen ikke hadde vært inne.[2] Økland var tre sesonger i den tyske klubben, hvor han scoret 43 mål på 101 seriekamper. Han var deretter to år i franske Racing Club de Paris før han returnerte til Bryne i 1985.
Oppholdet i Frankrike ble ikke slik Økland hadde sett for seg, mye på grunn av treneren Viktor Zvunka og skader. Den første av de to sesongene han tilbragte i Frankrike endte med opprykk til den franske toppdivisjonen, mens den neste sesongen ble preget av måltørke og at han ikke kom overens med den nye treneren, Zvunka, som ble engasjert for å redde klubben fra nedrykk. Økland måtte etter hvert spille i 3. divisjon for B-laget.
Før han returnerte til hjemlandet og Jæren fikk han et tilbud om å spille for den tyske toppklubben Bayer Uerdingen i Bundesligaen. Økland valgte å avslå tilbudet, og reiste hjem til Norge i stedet.
I sin andre periode i Bryne hjalp Økland klubben til sitt første, og hittil[når?] eneste, trofé da jærbuene vant cupen i 1987. Etter cuptriumfen la Økland opp som spiller. Han ble senere assistenttrener for det norske landslaget og hovedtrener i Viking og Bryne. Deretter ble han daglig leder i PAM AS, som var holdingselskap for pizzakjeden Dolly Dimple's,[3] og var administrerende direktør for Viking fra mai 2012 til våren 2015.[4]
Priser
- Gullklokka – 1982
Litteratur
- Arne Larsen Økland – Proffliv av Otto Ulseth. Utgitt på Rocon forlag 1985. ISBN 82-990440-6-5
Referanser
- ^ Norges Fotballforbund, NFF-databasen, NFF person-ID 2345896, besøkt 27. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Ble en legende da han annullerte eget mål». Dagbladet. 27. september 2007. Besøkt 19. august 2015.
- ^ «Øker i Dolly Dimple's». dn.no. 20. juli 2004. Besøkt 16. mai 2016.
- ^ «Viking-direktør Arne Larsen Økland slutter». TV 2. 29. april 2015. Besøkt 19. august 2015.
Eksterne lenker
- (en) Arne Larsen Økland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Arne Larsen Økland på Internet Movie Database
- (de) Arne Larsen Økland – Munzinger Sportsarchiv
- (en) Arne Larsen Økland – UEFA
- (en) Arne Larsen Økland – Transfermarkt
- (en) Arne Larsen Økland – Transfermarkt (manager)
- (en) Arne Larsen Økland – national-football-teams.com
- (en) Arne Larsen Økland – WorldFootball.net
- (en) Arne Larsen Økland – FootballDatabase.eu
- (en) Arne Larsen Økland – EU-Football.info
- (no) Arne Larsen Økland – Norges Fotballforbund
- (de) Leverkusen-who's who
- v
- d
- r
- R. Andersen (1946)
- Jensen (1947–49)
- Gutkas (1950)
- Stensland (1951–52)
- Monsen (1953–54)
- Danielsen (1955)
- Monsen (1956–57)
- Danielsen & Opsahl (1958–59)
- S. Andersen & Opsahl (1960)
- Jespersen (1961)
- Monsen (1962–63)
- Kvammen (1964)
- Monsen (1965)
- S. Andersen & Ellingsen (1966)
- S. Andersen (1967–70)
- Schou-Andreassen (1971–72)
- S. Andersen (1973)
- Williams (1974)
- Nilsen (1975)
- Knutsen (1976)
- Kvia & Johannessen (1977)
- Knapp (1978–81)
- Schou-Andreassen (1982)
- Morisbak (1983)
- Blunt (1984)
- Kvia (1984)
- Foulkes (1985)
- S. Andersen (1985)
- Kvia (1986–87)
- Schou-Andreassen (1987)
- Lennartsson (1988–91)
- Økland (1992)
- Berntsen (1992–95)
- Andreasen (1996–99)
- Lennartsson (2000–02)
- Olsen (2003–04)
- Berntsen (2004)
- Hodgson (2004–05)
- Prahl (2006)
- Nordlie (2006)
- Rösler (2007–09)
- Hareide (2010–12)
- Jonevret (2012–16)
- Burchnall (2016–17)
- Berntsen (2018–