Carolina Morace
Carolina Morace | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 5. feb. 1964[1]![]() Venezia | ||
Beskjeftigelse | Fotballspiller (–1998), fotballtrener, sportskommentator, politiker ![]() | ||
Embete |
| ||
Ektefelle | Nicola Williams[2] | ||
Nasjonalitet | Italia[3] | ||
Utmerkelser | Hall of Fame del calcio italiano – italiensk kvinnelig spiller (2014)[4] | ||
Høyde | 172 centimeter | ||
Posisjon | Angrepsspiller | ||
Klubber* | |||
År | Klubber | Kamper (mål) | |
1978–1979 1979–1982 1982–1984 1984–1985 1985–1986 1986–1989 1989–1991 1991–1993 1993–1994 1994–1995 1995–1996 1996–1998 | Belluno 1905 Bardolino Trani 80 Lazio Trani 80 Lazio Reggiana ACF Milan Torres Agliana Verona Gunther C.F. Modena | ? (?) ? (?) ? (?) ? (27) ? (?) ? (66) 52 (67) 55 (64) 30 (33) 24 (31) 20 (39) 54 (88) | |
Landslag | |||
År 1978–1996 | Lag![]() | Kamper (mål) 150 (105) | |
Trenerkarriere | |||
År | Klubber | ||
1999 2000–2005 2009–2011 2016–2018 2018–2019 2021 | Lazio (kvinner) Calcio Viterbese Italia Canada Trinidad og Tobago AC Milan (kvinner) SS Lazio (kvinner) | ||
Carolina Morace på Commons * Antall seriekamper og -mål er sist oppdatert 26. januar 2022. |
Carolina Morace (født 5. februar 1964) er en italiensk tidligere fotballspiller og nåværende fotballtrener. Morace er blant Italias mest framgangsrike kvinnelige fotballspillere.[trenger referanse]
Spillerkarriere
Morace debuterte på landslaget og på det øverste nivå i Serie A da hun var 14 år gammel. Hennes debutkamp var mot Jugoslavia, i en av de svært få kampene Jugoslavia spilte under den kalde krigen. Dette var starten på en 18 år lang karriere på landslag og 20 år på klubblag.
Morace spilte på en lang rekke klubblag. I sin 20 år lange karriere var hun på ti forskjellige lag, to av disse i to omganger. A.S.D. CF Bardolino og S.S. Lazio Calcio Femminile er de eneste hun spilte på så lenge som tre sesonger. Morace vant tilsammen tolv seriegull og to cupgull, av hvilke én var en double, i sin klubbkarriere.
Morace var med i EM fra begynnelsen, med akseptable resultater. Hun var også med på det første VM, i Kina, der hun scoret 4 mål. Tre av disse var mot Taiwan, og det siste var kampens eneste mål mot Nigeria. Begge disse kampene kom i gruppespillet til Italia, og Morace kunne gjøre lite med at Italia tapte kvartfinalen mot Norge. Moraces fire mål gjorde henne til Italias toppscorer i VM.
I EM på hjemmebane (det vil si, semifinalene, bronsefinalen og finalen, resten ble regnet som kvalifisering) greide Morace å score Italias mål mot Tyskland, og dermed sikre uavgjort. Kampen gikk til straffesparkkonkurranse, som Italia vant. Igjen møtte Italia Norge i finalen, og igjen tapte Italia. Det ble imidlertid Italias beste resultat i offisielle turneringer, mye takket være Moraces utlikningsmål.
Italia lyktes ikke å kvalifisere seg til EM i 1995, og dermed heller ikke til VM i samme år eller OL året etter. Dermed ble beholdningen i landslagssammenheng for Morace et EM-sølv i 1993 og en bronse fra 1987.
Trenerkarriere
Morace prøvde seg som trener for Serie C-laget (tredje nivå) Viterbese i 1999.[5] Hun vant den første kampen som trener, men etter et stygt 1-5-tap i den andre kampen og stadig press fra både pressen og styret, trakk hun seg etter bare to kamper. Viterbese spiller per januar 2011 i amatørligaen Serie D (5. nivå), i gruppe G.
Morace prøvde seg som trener for det italienske landslaget året etter. Italia var i en bølgedal som Morace i liten grad greide å få dem ut av. Italia kvalifiserte seg ikke til VM i hennes tid som landslagssjef, og enda hun fikk Italia til EM i 2001 og EM i 2005 ble det med gruppespill begge gangene.
Morace tok i 2009 over Canada etter Even Pellerud, og ser ut til å ha fått det til bedre der.[6] Under hennes ledelse har Canada allerede vunnet VM-kvalifiseringen, tidligere omtalt som «Gold Cup». Det var første gang Canada vant en slik turnering der USA var med.
Meritter
Sesong | Meritt |
---|---|
1984 | Seriemester, Trani 80 |
1984-85 | Cupmester, Lazio |
1985-86 | Seriemester, Trani 80 |
1986-87 | Serie- og cupmester, Lazio |
1987-88 | Seriemester, Lazio |
1988-89 | - |
1989-90 | Seriemester, Reggiana |
1990-91 | Seriemester, Reggiana |
1991-92 | Seriemester, Milan |
1992-93 | - |
1993-94 | Seriemester, Torres |
1994-95 | Seriemester, Agiliana |
1995-96 | Seriemester, Verona Günther |
1996-97 | Seriemester, Modena |
1997-98 | Seriemester, Modena |
1984 var et overgangsår fra vår-høst til høst-vår.
Tilsammen 12 seriemesterskap og 2 cupmesterskap for 8 klubber.
Med landslaget:
- EM-sølv 1993
Referanser
- ^ Soccerdonna, Soccerdonna spiller-ID 8217, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Corriere dello Sport ‒ Stadio, «Carolina Morace e il coming out: «Amo un’altra donna»», arkiv-URL web.archive.org, utgitt 11. oktober 2020, besøkt 29. november 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Members of the European Parliament, www.europarl.europa.eu[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.figc.it[Hentet fra Wikidata]
- ^ Leveling the Field Worldpress.org
- ^ Italian virtue boosts high-flying Canada Arkivert 24. januar 2011 hos Wayback Machine. FIFA.com
Eksterne lenker
- (de) Carolina Morace – Munzinger Sportsarchiv
- (en) Carolina Morace – FIFA
- (en) Carolina Morace – UEFA
- (en) Carolina Morace – WorldFootball.net
- (en) Carolina Morace – FootballDatabase.eu
- (en) Carolina Morace – Soccerway
- (de) Carolina Morace – Soccerdonna
- (en) Carolina Morace – FBref
- Carolina Moraces profil på Canadas fotballforbunds hjemmeside
- Carolina Moraces side Arkivert 17. januar 2011 hos Wayback Machine. på FIFAs hjemmeside