Clemente Micara
Clemente Micara | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 24. des. 1879[1][2]![]() Frascati | ||
Død | 11. mars 1965[1][2]![]() Roma | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1902–), katolsk biskop (1920–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Pontificia Ecclesiastica Academia Gregoriana Det pavelige lateranuniversitet Pontifical Roman Seminary | ||
Nasjonalitet | Italia (1946–1965) Kongedømmet Italia (1879–1946) | ||
Gravlagt | Santa Maria sopra Minerva | ||
Utmerkelser | Storkors av forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (1956) Storkors av Republikken Italias fortjenstorden | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Clemente Micara på Commons |
Clemente Micara (født 24. desember 1879 i Frascati i Italia, død 11. mars 1965 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, med bakgrunn i det pavelige diplomati.
Liv og virke
Bakgrunn
Som seminarist i Roma ved Alma Collegio Capranica studerte Micara ved blant annet Gregoriana, Lateranuniversitetet og Det pavelige diplomatakademi, og ble presteviet den 20. september 1902.
I 1904 ble han tatt inn i Pavestolens diplomatiske tjeneste. Fra 1909 arbeidet han i Statssekretariatet i Vatikanet, fra 1909 til 1915 var han sekretær ved det apostoliske nuntiatur i Argentina. Etter en kort innsats i Belgia ble han i 1916 medarbeider ved det pavelige nuntiatur i Wien i Østerrike.
Nuntius, titularerkebiskop
Den 7. mai 1920 ble han utnevnt av pave Benedikt XV til den første pavelige nuntius til Tsjekkoslovakia og titularbiskop av Apamea in Syria. Han mottok sin bispevielse den påfølgende 8. august på Collegio Nepomuceno (også kalt Collegio Boemo - det bøhmiske kolleg) ved kardinal Pietro Gasparri. Medkonsekrerende var biskopene Antonio Valbonesi og Karl Kašpar. Han virket som nuntius til Tsjekkoslovakia fra 1920 til 1923. Deretter ble han nuntius til Belgia 1923–1946 og samtidig internuntius til Luxembourg (under den tyske okkupasjon av disse landene 1940—1944 var han i Roma). Kort før den tyske invasjon av Belgia overbrakte han personlig til landets kong Leopold pave Pius XII advarsel om at en angrep var nært forestående.[3][4] Paven hadde fått opplysningen fra troverdige tyske konfidensielle kilder.
Han var prefekt for Kongregasjonen for ritene 1947–1950 (deretter pro-prefekt frem til 1953), og prefekt for Kongregasjonen for ordensfolket 1950–1953, og generalvikar for bispedømmet Roma 1953–1965.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1946 av pave Pius XII, med Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1958 som valgte pave Johannes XXIII, ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI, og deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
- Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
- Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
- Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
- Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
- Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
- Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
- Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
- Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
- Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
- Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
- Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
- Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920[5]
Referanser
- ^ a b Autorités BnF, BNF-ID 111850997[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Find a Grave, Find a Grave-ID 57854930, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Robert A. Vetresca: Soldier of Christ: The Life of Pope Pius XII, s 159
- ^ Meddelelsen, og Micaras tilbakemelding til Vatikanet etter møtet, er gjengitt i dokumentsamlingen Actes Et Documents Du Saint Siege Relatifs a la Seconde Guerre Mondiale, 1968
- ^ www.catholic-hierarchy.org bmicara, lest 9. desember 2020
Eksterne lenker
- Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Forgjenger | Prefekt for Kongregasjonen for ordenslivet 1950–1953 | Etterfølger |