David Garrett
David Garrett | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | David Christian Bongartz 4. sep. 1980[1][2][3][4] ![]() Aachen (Nordrhein-Westfalen, Vest-Tyskland)[5] | ||
Beskjeftigelse | Fiolinist, manusforfatter, modell, plateartist ![]() | ||
Utdannet ved | The Juilliard School Einhard-Gymnasium (Aachen) | ||
Søsken | Elena Bongartz | ||
Nasjonalitet | Tyskland | ||
Utmerkelser | 8 oppføringer Verdienstorden des Landes Nordrhein-Westfalen (2011) Goldene Feder (2009) Frankfurter Musikpreis (2017) Berliner Bär (2020) European Cultural Award (2021) Echo Klassik for klassiskt uten grenser (2008) Echo Pop for beste mannlige tyske popartist (2011) Echo Pop for beste mannlige tyske popartist (2013) | ||
Musikalsk karriere | |||
Sjanger | Klassisk musikk | ||
Instrument | Fiolin | ||
Aktive år | 1988– | ||
Plateselskap | Decca Records | ||
Nettsted | http://www.david-garrett.com/ | ||
IMDb | IMDb | ||
David Garrett på Commons |
David Christian Bongartz (født 4. september 1980), bedre kjent under artistnavnet David Garrett, er en tysk klassisk og crossover-fiolinist og plateartist.
Oppveksten
Da Garrett var fire år gammel kjøpte faren en fiolin til hans eldre bror. Den unge Garrett ble interessert og lærte fort å spille. Et år senere deltok han i en konkurranse og vant førstepremien. I en alder av syv år studerte han fiolin ved konservatoriet i Lübeck.[6] Da han var ni år gammel debuterte han på festivalen Kissinger Sommer,[7][8] og i en alder av 12 begynte Garrett å jobbe med den anerkjente polske fiolinisten Ida Haendel, og reiste ofte til London og andre europeiske byer for å møte henne.[6]
I en alder av bare 15 år spilte han inn alle 24 av Paganinis Capricer – utvilsomt noen av de mest utfordrende stykkene som noen gang er skrevet for fiolin. Yehudi Menuhin roste han som "den største fiolinisten i sin generasjon".[9]
Etter å ha flyttet hjemmefra som 17-åring, begynte han på Royal College of Music i London, men sluttet etter første semesteret.[9]
Da Garrett ble spurt i et intervju i 2008 om han ble utvist, svarte Garrett: "Vel, utvist var ikke den offisielle termen ... Det var gjensidig avtalt at jeg og RCM skulle gå hver vår vei etter det første semesteret".[10]
I 1999 flyttet han til New York for å gå på Juilliard School, og i 2003 vant han skolens komposisjonskonkurranse med en fuge komponert i Johann Sebastian Bach stil.[9]
Mens han var på Juilliard studerte han under Itzhak Perlman, han var en av de første som gjorde det, og ble uteksaminert i 2004.[6]
Mens han studerte ved Juilliard, supplerte Garrett inntekten ved å jobbe som modell.[11]
Garrett deltok på Keshet Eilon Masterclasses i Israel somrene 1997, 1998, 1999 og 2002.
Karriere
I en alder av 13 spilte Garrett inn to CD-er, var med i tyske og nederlandske fjernsynsprogram og ga en konsert i den tyske presidentvillaen, Villa Hammerschmidt, etter invitasjon av den tyske presidenten Richard von Weizsäcker. Takket være presidenten fikk han sin første Stradivarius-fiolin, den berømte Stradivarius "San Lorenzo", som regnes blant de beste instrumentene i Antonio Stradivaris "gyldne periode".[12]
Som den yngste solisten noensinne signerte Garrett en eksklusiv kontrakt med Deutsche Grammophon.[6] I april 1997, 16 år gammel, spilte han med Munich Philharmonic Orchestra under ledelse av Zubin Mehta i Delhi og Mumbai på konserter som markerte 50-årsjubileet for Indias uavhengighet.[13]
Vurderte å sluttet å spille
Garret hadde opptrådt siden han var liten og blei mer og mer irritert over at andre skulle bestemme alt. Han sa i et intervju: "Alt ble fortalt meg: hva jeg skal spille, hvor jeg skal opptre, hva jeg skal si og ikke si i intervjuer".[14] Han opptrådte stadig mindre og mindre, for han ønsket ikke å bare spille den mest seriøse klassiske musikken, men fikk stadig høre at det var å kaste bort talentet sitt.
I 1999 spilte Garrett med Berlin Radio Symphony Orchestra under ledelse av Rafael Frühbeck de Burgos, og ble hyllet av kritikere. Dette førte til en invitasjon til å opptre på Expo 2000 i Hannover. I en alder av 21 ble han invitert til å opptre på BBC Proms.
Han forsøkte seg som sin egen karrieresjef og prøvde å få laget et crossover album, men han møtte sterk motstand. Hos plateselskapet Decca i London fikk han til slutt prøve, men albumet ble ikke utgitt for de hadde ikke noe tro på det. DEAG i Berlin overtok prosjektet, albumet Virtuoso ble gitt ut i 2007, samme år ga Decca ut albumet Free med to spor mindre enn Virtuoso. Det ble skapt et nytt image av han som en fiolinopprører.[15] Han fikk nå sitt gjennombrudd i Tyskland, også utenfor den klassiske musikk kretsen.
Crossover og klassisk
Garretts album Encore fra 2008 følger opp det forrige albumet med kjente melodier i klassisk drakt. Han ønsker å vekke unge menneskers interesse for klassisk musikk.
Sammen med bandet sitt, bestående av keyboard, gitar og trommer, gir han konserter som inkluderer klassiske sonater (akkompagnert av et konsertflygel), kjente klassiske verker og rockesanger i klassisk drakt.
Høsten 2007 ble Garrett valgt av Montegrappa-firmaet (som distribuerer Montblanc penner over hele verden) som ambassadør for lanseringen av de nye pennene fra Tributo ad Antonio Stradivari-kolleksjonen. Arrangementene fant sted på flere steder, inkludert i Roma, New York, Hong Kong, Berlin og London. For dette ble Garrett tilbudt en Stradivarius fra Gli Archi di Palazzo Comunale samlingen.
I 2009 designet han en t-skjortekolleksjon for s.Oliver motehus og i 2010 lanserte han sin egen parfyme med matchende dusjsåpe kalt Rock Symphonies.[16]
Han var også med et år i dommerpanelet for Independent Music Awards for å hjelpe uavhengige musikeres karrierer.[17]
I 2009 ga han ut to album, David Garretts og Classic Romance, og i 2010 albumet Rock Symphonies.
Han var med på Royal Variety Performance i desember 2011, og spilte sin versjon av Nirvanas "Smells Like Teen Spirit". Han ga også ut albumet Legacy i 2011.[18]
Albumet hans, Music, ble utgitt i 2012. Senere i 2012 dukket han opp på UEFA Champions League finalen og opptrådte med den tyske sangeren Jonas Kaufmann.[19] Han startet en ny Crossover Tour i 2014, der spilte han med bandet og flere steder også med klassiske orkestre fra stedet han opptrådde. Albumet Music kom i 2012 og albumet 14 i 2013.
Han spilte hovedrollen i 2013-filmen The Devil's Violinist, som den kjente fiolinisten Niccolò Paganini fra 1800-tallet. Samme år ga han ut albumet Garrett vs Paganini.[6]
Han kombinerer rockestjernekarisma med den typen virtuositet som bare er medfødt hos noen av vår tids beste instrumentalister.[6]
Hans 2015-album Explosive inkluderer de originale komposisjonene "Innovation", "Furious", "Explosive", "Unlimited Symphony", "Serenity", "Baroque fantasy" og "Melancholia".
I august 2017 ga Garrett ut singelen "Bittersweet Symphony" fra albumet hans Rock Revolution, som ble utgitt i september 2017. Han fortsatte også å turnere og holde konserter.
Den 11. oktober 2020 fremførte Garrett den tyske nasjonalsangen under Formel 1 2020 Eifel Grand Prix som en del av åpningsseremoniene.[20] Og i oktober ga han ut et nytt studioalbum kalt Alive: My Soundtrack.
David Garrett har mange fans rundt om i verden, og har solgt millioner av billetter til konsertene sine så langt og har mottatt 25 gull- og 17 platinaplater fra så forskjellige steder som Hong Kong, Tyskland, Mexico, Taiwan, Brasil, Singapore og mange andre land.[6]
Personlige liv
David Garrett ble født i Aachen, Tyskland, hans foreldre var en amerikansk prima ballerina, Dove Garrett, og en tysk jurist, Georg Bongartz.[6][21]
Garrett forklarte at mens han opptrådte som et "vidunderbarn", begynte foreldrene å bruke morens pikenavn som artistnavn. "Foreldrene mine mente på en måte at det var lettere å uttalt enn det tyske navnet, og jeg har holdt fast ved det".[6]
Garrett er ikke gift men han hadde et forhold til modellen og skuespilleren Tatjana Gellert i 2007 og 2008.[22] David hadde også et forhold til Ashley Youdan i perioden 2014til 2016, hvor de bodde sammen i fiolinistens leilighet i New York. Etter at forholdet tok slutt anmeldte pornoskuespillerinnen ham for overgrep mot henne og saksøkte ham for 12 millioner dollar.[23]
Fiolinene
I en alder av 13 år lånte Aachen Talbot Foundation ham en fiolin laget av Antonio Stradivari, "San Lorenzo" fra 1718.
Siden 2003 har han eid en fiolin av Giovanni Battista Guadagnini fra 1772, denne ble hardt skadet i et fall når Garrett gikk av senen i 2008.[24][25]
Siden 2010 har han spilt på en Stradivarius igjen, "Ex Adolf Busch" fra 1716. Enkelte kilder oppgir at Garrett er eier av fiolinen mens andre kilder oppgir at den er lånt ut av eieren som vil være anonym.[9] Fiolinisten var tidligere eid og benyttet av Adolf Busch fra 1913 til 1933.[26]
Innspillinger
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/David_Garrett-03.jpg/250px-David_Garrett-03.jpg)
Studioalbum
- 1995: Mozart: violin concertos (med Claudio Abbado)
- 1995: Violin Sonata
- 1997: Paganini Caprices
- 1997: Tchaikovsky, Conus: Violin Concertos
- 2002: Pure Classics
- 2007: Free
- 2007: Virtuoso
- 2008: Encore
- 2009: David Garrett
- 2009: Classic Romance
- 2010: Rock Symphonies
- 2011: Legacy
- 2012: Music
- 2013: 14
- 2013: Garrett vs. Paganini
- 2014: Caprice
- 2014: Timeless – Brahms & Bruch Violin Concertos (med Zubin Mehta & Israel Philharmonic Orchestra)
- 2015: Explosive
- 2017: Rock Revolution
- 2018: Unlimited – Greatest Hits
- 2020: Alive: My Soundtrack
Referanser
- ^ Gemeinsame Normdatei, GND-ID 134957903, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Brockhaus Enzyklopädie, brockhaus.de, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000027817, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Discogs, oppført som David Garrett (4), Discogs artist-ID 1925482, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e f g h i «MARK STEPHAN BUHL - ARTISTS MANAGEMENT - Full Biography». www.msbuhl.com. Besøkt 1. november 2021.
- ^ «30. Musikfestival "Kissinger Sommer" - Intendantin: "Wünsche mir mehr Jugendliche in Konzertsälen"». MUSIK HEUTE (tysk). 19. juni 2015. Besøkt 1. november 2021.
- ^ News, Deseret (19. august 1990). «KISSINGEN SUMMER FEST SCORES IN TRADITIONALLY FRIENDLY FASHION». Deseret News (engelsk). Besøkt 1. november 2021.
- ^ a b c d «David Garrett». www.david-garrett.com (engelsk). Besøkt 1. november 2021.
- ^ «Classicalx interview with David Garrett». web.archive.org. 5. april 2012. Archived from the original on 5. april 2012. Besøkt 1. november 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
- ^ «ZEIT ONLINE | Lesen Sie zeit.de mit Werbung oder im PUR-Abo. Sie haben die Wahl.». www.zeit.de. Arkivert fra originalen 1. november 2021. Besøkt 1. november 2021.
- ^ «Classical Brits: don't hate them because they're beautiful». www.telegraph.co.uk. Besøkt 1. november 2021.
- ^ «Arkivert kopi». web.archive.org. Arkivert fra originalen 9. oktober 2010. Besøkt 1. november 2021.
- ^ Luehrs-kaiser, Kai (9. februar 2008). «David Garrett: Durch den Dreck gegangen». DIE WELT (tysk). Besøkt 1. november 2021.
- ^ «ZEIT ONLINE | Lesen Sie zeit.de mit Werbung oder im PUR-Abo. Sie haben die Wahl.». www.zeit.de. Arkivert fra originalen 1. november 2021. Besøkt 1. november 2021.
- ^ «David Garrett & s.Oliver – Apple Entertainment Group» (tysk). Arkivert fra originalen 19. mai 2021. Besøkt 1. november 2021.
- ^ «9th Annual IMA Judges». Independent Music Awards (engelsk). Besøkt 1. november 2021.
- ^ «EABF - Entertainment Artistes' Benevolent Fund / Variety News». web.archive.org. 6. juni 2012. Archived from the original on 6. juni 2012. Besøkt 1. november 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
- ^ UEFA.com (19. mai 2012). «New Champions League theme version». UEFA.com (engelsk). Besøkt 1. november 2021.
- ^ «David at the Eifel Grand Prix Race - David Garrett». www.david-garrett.com (engelsk). 3. november 2020. Besøkt 1. november 2021.
- ^ «David Garrett: the Beckham of the violin». www.telegraph.co.uk. Besøkt 1. november 2021.
- ^ «Tatjana Gellert Relationship David Garrett - Age, Height, Net Worth, Wiki - Wiki» (engelsk). Arkivert fra originalen 1. november 2021. Besøkt 1. november 2021.
- ^ Channel, The Violin (17. januar 2017). «David Garrett Reaches Settlement Over Alleged Ex-Girlfriend Abuse Claims». The World's Leading Classical Music News Source. Est 2009. (engelsk). Besøkt 1. november 2021.
- ^ «Virtuoso's trip destroys priceless Stradivarius». The Independent (engelsk). 13. februar 2008. Besøkt 1. november 2021.
- ^ Garrett, David (15. april 2011). «Experience: I crushed my £1m violin». the Guardian (engelsk). Besøkt 1. november 2021.
- ^ «Bongartz Geigenauktionen - Feine Streichinstrumente und Bögen». www.bongartz-auktionen.de. Besøkt 1. november 2021.