Gelimer
Gelimer | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | ca. 480[1]![]() Africa | ||
Død | 553[1]![]() Galatia | ||
Beskjeftigelse | Monark ![]() | ||
Embete |
| ||
Far | Geilarith | ||
Søsken | Zano Amatas | ||
Nasjonalitet | Vandalriket | ||
Gelimer på Commons |
Gelimer (født 480, død 553) var den siste kongen over vandalene, han regjerte fra 530 til 534.
Gelimer styrtet Hilderik[2] på grunn av den gamle kongens toleranse overfor katolisismen. Den vandalske overklassen var tilhengere av arianismen og mislikte sterkt av Hilderik tok seg frihet til å utnevne en katolsk biskop i Karthago.
Den østromerske keiseren Justinian den store protesterte mot Gelimers tronrøving, og krevde Hilderik gjeninnsatt. Etter at Gelimer nektet krevde Justinian at Hilderik i hvert fall skulle løslates og sendes til Konstantinopel, men heller ikke dette godtok Gelimer.
Gelimers hardnakkede standpunkt førte til at Justinian i 533 sendte en invasjonsstyrke til Afrika. Det gikk ikke lenge før den romerske general Belisarius beseiret vandalene i slaget ved Ad Decimum og slaget ved Tricameron[3]. Gelimer så at krigen var tapt, og tidlig i 534 overga han seg til Belisarius. Men Gelimer hadde allerede henrettet Hilderik, så Justinians plan om å gjeninnsette sin venn måtte forkastes. I stedet ble området direkte underlagt keiseren.
Justinian ga Gelimer et område i Galatia, hvor han levde resten av livet.
Referanser
Forgjenger | Vandalenes konge 530–533 | Etterfølger Ingen |