Gregor III Laham
Gregor III Laham | |||
---|---|---|---|
Født | 15. des. 1933[1]![]() Damaskus | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1959–), skribent, katolsk prest, Greek-Catholic priest, katolsk biskop (1981–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Det pavelige orientalske institutt | ||
Nasjonalitet | Syria | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Gregor III Laham på Commons |
Gregor III Laham (borgerlig navn Lutfi Laham; født 15. desember 1933 i Daraya i Syria) er emerittert melkittisk patriark av Antiokia.[2]
Liv og virke
Prest
Laham studerte teologi i Libanon og Roma, og ble presteviet i 1959.
Eksark (biskop)
Fra 1978 til 1996 var Laham den melkittiske patriarkens representant i Det hellige land (Jerusalem), først som vikar, fra 1991 som eksark. Ordinasjonen til erkeepark skjedde i 1981.
Patriark
Den 29. november 2000 ble han av den melkittiske synoden valgt til ny patriark og uken etter bekreftet av pave Johannes Paul II. Den 6. mai 2017 aksepterte pave Frans hans avskjedssøknad.[3][4]
Sammen med islamske ledere i Syria arbeidet han i 2016 for å oppheve EUs sanksjoner mot landet som han mente skadet sivilbefolkningen.[2] Tidligere arbeidet han også for å stanse tilførselen av våpen til borgerkrigen i Syria. Selv benektet han å være en støttespiller for Assads regime.[5] Mange kristne i Syria har valgt Assads side i borgerkrigen.[6] I intervju med Frankfurter Allgemeine Zeitung uttrykte Laham sympati med president Assad som person og mente også at vestlige medier gir et skjevt bilde av situasjonen i Syria. Laham kritiserte Tysklands rause flyktningepolitikk.[7]
Da han gikk av var den melkittiske kirken var inne i en krise blant annet på grunn av motstand mot Laham og kritikk av hans forvaltning av kirkens midler.[8] Over ti fremstående biskoper boikottet synoden i 2016 i protest mot Laham.[9]
Galleri
-
- Gregor III og erkebiskop Jules Joseph Zerey.
- Gregor III.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
- Biskop Leonce (?-1686)
- Patriark Athanasius Dabbas (1647–1724) *bispeviet 1685
- Biskop Néophytos Nasri (?–1731) *1722
- Biskop Euthyme Fadel (Maalouly) (?–1774) *1724
- Patriark Cyril VII (François) Siaj (Siage) (?–1796) *1763
- Patriark Agapios III Matar (1736–1812) *1795
- Patriark Maximos III Michel Mazloum (1779–1855) *1810
- Patriark Clément Bahous (1799–1882) *1836
- Patriark Grégoire II Youssef (Sayyour) (1823–1897) *1856
- Patriark Peter IV Géraigiry (1841–1902) *1886
- Patriark Cyril IX Mogabgab (1855–1947) *1899
- Patriark Maximos V (George) Hakim (1908–2001) *1943
- Patriark Grégoire III (Loutfi) Laham, B.S. (1933- ) *1981[10]
Referanser
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b «Religious delegation from Syria in Ireland to campaign against EU sanctions». The Irish Times (engelsk). 26. november 2016. Besøkt 4. juli 2017.
- ^ «Patriarch Gregorius III Lahham announces resignation». The Daily Star Newspaper - Lebanon. 6. mai 2017. Arkivert fra originalen 28. juni 2017. Besøkt 4. juli 2017.
- ^ «Greek Melkite Patriarch resigns | CatholicHerald.co.uk». CatholicHerald.co.uk (engelsk). 8. mai 2017. Arkivert fra originalen 8. mai 2017. Besøkt 4. juli 2017.
- ^ http://www.bbc.com/news/world-middle-east-24547263
- ^ «As Pope pursues peace, Middle East Christians seek survival - The Boston Globe». BostonGlobe.com. Besøkt 4. juli 2017.
- ^ «Ausreisewelle: : Syrischer Patriarch kritisiert deutsche Flüchtlingspolitik». Frankfurter Allgemeine Zeitung (tysk). 4. november 2015. ISSN 0174-4909. Besøkt 4. juli 2017.
- ^ http://www.la-croix.com/Religion/Catholicisme/Monde/melkites-sappretent-elire-leur-nouveau-patriarche-2017-06-19-1200856272
- ^ «En pleine crise, l’Église melkite reporte son Synode». La Croix (fransk). 23. juni 2016. ISSN 0242-6056. Besøkt 4. juli 2017.
- ^ laham, lest 21. juni 2022
Forgjenger | Melkittisk patriark av Antiokia 2000–2017 | Etterfølger |