Håkon Ivarson
Tegning av Terkel Klevenfeldt (1710–1777), Danske Rigsarkiv i København, Privatarkiv Klevenfeldt, pakke 68.
Foto: Arne Kvitrud i 2007
Håkon Ivarson var biskop i Stavanger i perioden 1400–1426.
Bakgrunn
Håkon Ivarson var korsbror i Trondheim og sokneprest i Hadsel, før han ble biskop i Stavanger. I 1381 ble han anbefalt som erkebiskop av kannikene i Nidaros. Han dro så mot Roma for å få pavens godkjenning. Da han kom til Tyskland fikk han vite at paven hadde utnevnt dansken Nikolas til erkebiskop. Håkon ble ikke senere anbefalt som erkebiskop, men ble i stedet valgt til biskop i Stavanger.
Stillingene han hadde i Trøndelag, kan tyde på at han kom derfra. At han kanskje hadde en arving i Rogaland og selv fikk en stilling i Rogaland kan en bruke som argument for at han hadde slekt i Rogaland, men dette er svært usikkert.
Utnevnelsen som biskop
22. mars 1400 utnevnte paven kanniken i Nidaros, Håkon Ivarson til biskop i Stavanger etter biskop Olavs død.
2. april 1400 i Roma lovte den utvalgte biskopen i Stavanger Håkon å betale hovedavgiften og de fem mindre avgifter til det pavelige kammer og kardinalkollegiet og å betale sine to forgjengeres resterende gjeld. Det var kostbart å bli biskop, så Håkon har nok vært rik – og derfor av en rik familie. 3. april 1400 kvitterte det pavelige kammeret Håkon for hele hovedavgiften. Håkon klarte ved godkjennelsen som biskop, å få betalt en del av de avgiftene han måtte betale, men han var fortsatt i restanse på en del. To år senere ser det ut til at Håkon eller et sendebud fra Håkon var i Roma igjen og betalte de resterende avgiftene og fritok ham for den straff, som han ved manglende betaling var ilagt. Håkon hadde nok vært for seint ut med å betale, men hva straffen besto i vet vi ikke.
Tegning av Terkel Klevenfeldt (1710–1777), Danske Rigsarkiv i København, Privatarkiv Klevenfeldt, pakke 50.
Foto: Arne Kvitrud i 2007
Slutten på livet
12. februar 1424 i Stavanger skrev domkapitlet i Stavanger til paven om at Håkon hadde vært syk og svekket av alder de siste tre årene. Siden biskopen selv ikke ville gå med på det; ba de paven gi ham en dyktig medhjelper med en passende betaling. Som godt skikket anbefalte der den kongelige kapellanen Audun Eivindsson. Sykdommen var nok også grunnen til at vi i så mange år ikke kjenner noen dokumenter fra eller om biskop Håkon.
Et år etter brevet fra Stavanger, kom det svar fra paven). Han hadde mottatt en søknad om å utnevne presten Audun Eivindsson – kannik i samme kirke, til biskopens stedfortreder. Paven ber biskopen i Bergen og abbedene i Munkeliv kloster og Utstein kloster å undersøke om Audun er skikket, og å innsette ham som hjelpebiskop. Den gamle biskopen skal forsørges. 19. juni 1426 skrev paven at biskop Håkon i Stavanger har sagt opp sin stilling som biskop. Paven utnevnte så Audun Eivindsson til biskop i Stavanger.
Andreas Faye skrev at biskop Håkon døde i 1425 eller 1426 på visitasreise i Hallingdal, og at han etter tradisjonen ble gravlagt i Torp kirke. Ut fra at Håkon var syk og ble fratatt embetet er det nok grunn til å stille spørsmål ved riktigheten av denne opplysningen. Ludvig Daae avviser også helt denne opplysningen.
Litteratur
- Andreas Faye: Christiansands stifts bispe- og stiftshistorie, Christiania, 1867.
- Ludvig Daae: «Om Stavanger stift i Middelalderen», Historisk tidsskrift, bind 3V, 1899
- Arne Kvitrud: Personer, familier og slekter i og i tilknytning til Stavanger i perioden 1400-1599, Stavanger, 2004