Henrik Kristoffersen
Henrik Kristoffersen | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 2. juli 1994![]() Rælingen (Akershus)[1] | ||
Beskjeftigelse | Alpinist ![]() | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Sport | Alpint | ||
Høyde | 1,79 m | ||
Klubb(er) | Rælingen Skiklubb | ||
Henrik Kristoffersen på Commons |
Medaljeoversikt | |||
---|---|---|---|
Konkurrerte for ![]() | |||
Alpin: | |||
![]() | |||
Sølv | 2018 Pyeongchang | Storslalåm | |
Bronse | 2014 Sotsji | Slalåm | |
![]() | |||
Gull | 2019 Åre | Storslalåm | |
Gull | 2023 Courchevel | Slalåm | |
Bronse | 2021 Cortina | Slalåm | |
![]() | |||
Gull | 2012 Roccaraso | Storslalåm | |
Gull | 2013 Québec | Kombinasjon | |
Gull | 2014 Jasná | Storslalåm | |
Gull | 2014 Jasná | Slalåm | |
Gull | 2015 Hafjell | Storslalåm | |
Gull | 2015 Hafjell | Slalåm | |
Sølv | 2012 Roccaraso | Slalåm | |
Sølv | 2012 Roccaraso | Kombinasjon | |
Antall enkeltseire i verdenscupen: 30 (Per 15. januar 2023) |
Henrik Kristoffersen (født 2. juli 1994 i Rælingen) er en norsk alpinist fra Løvenstad i Rælingen. Han spesialiserer seg på slalåm og storslalåm, og kjører for Rælingen Skiklubb. Kristoffersen vant sin første OL-medalje med bronseplassen i slalåm under lekene i Sotsji, og ble med det tidenes yngste mannlige medaljevinner i olympisk alpint. Han er verdensmester både i storslalåm og slalåm.
Karriere
Som 17-åring i 2012 ble Kristoffersen norsk mester i slalåm.
Han debuterte[klargjør] 18 år gammel under VM i alpint 2013 med 20.-plass i storslalåm, mens han kjørte ut i andre omgang i slalåm.
I det første slalåmrennet i verdenscupen 2013–14 i Levi i Finland ble Kristoffersen nummer tre. Han ble med det første nordmann på pallen i et WC slalåmløp siden Truls Ove Karlsens seier i Slovenia 29. februar 2004.[2] I det 4. rennet kom han på en ny 3.-plass i Adelboden den 12. januar, og den 28. januar 2014 ble Kristoffersen den yngste norske alpinisten som vant et verdenscuprenn da han vant slalåmrennet i Schladming.
I OL 2014 i Sotsji ble Kristoffersen nummer ti i storslalåm. I spesialøvelsen slalåm lå Kristoffersen som nummer 15 etter første omgang. I andre omgang kjørte han seg opp til bronsemedalje. Mario Matt og Marcel Hirscher sikret dobbeltseier til Østerrike.
Den 8. mars 2014 tok han sin første pallplassering i storslalåm i Kranjska Gora bak Ted Ligety og Benjamin Raich.
I OL 2018 Pyeongchang tok han sin andre olympiske medalje i storslalåm, bak storfavoritten Marcel Hirscher. I slalåmkonkurransen kjørte Marcel Hirscher ut i første omgang der Henrik tok ledelsen. Kristoffersen hadde til da aldri tapt et slalåmrenn som han ledet etter første omgang, men han kjørte også ut andre omgang.
Sesongen 2014–15
Som i 2013 startet Kristoffersen sesongens første slalåmrenn i verdenscupen 2014–15 i Levi i Finland på pallen, og denne gang med seier. Han slo den østerrikske eneren Marcel Hirscher.[3]
I junior-VM 2015 i Hafjell tok han gull både i storslalåm og slalåm. Det var Kristoffersens femte og sjette gull i junior-VM. Han slo dermed Benjamin Raichs rekord på fem på herresiden og tangerte Sabine Ginthers rekord på seks gull fra årene 1987–1989.[4]
Sesongen 2015–16
Etter en god start på sesongen med seire i Val-d’Isère, Madonna di Campiglio og Adelboden kjørte Henrik Kristoffersen inn til seier i legendariske Lauberhornrennene i Wengen 17. januar 2016. Kristoffersen ledet etter førsteomgangen, men hadde gitt bort ledelsen og lå fem hundredels sekund bak lederen på siste mellomtid. Kristoffersen kom i mål med en seiersmargin på 30 hundredels sekund. Helgen etterpå vant Kristoffersen som første nordmann slalåmen i legendariske Hahnenkammrennene i Kitzbühel. Med denne seieren ble Kristoffersen mestvinnende nordmann i slalåm i verdenscupen. Finn Christian Jagge har sju seire. Kristoffersen ble den første som vant slalåmen i Adelboden, Wengen og Kitzbühel samme sesong.[5][trenger bedre kilde] Kristoffersen vant sitt sjette slalåmrenn for sesongen med flomlysrennet i Schladming. Det var første gang en alpinist vant seks verdenscuprenn i slalåm i én sesong siden Alberto Tomba vant sju sesongen 1994/95.[6] Også Ingemar Stenmark og Marc Girardelli klarte sju seire i én sesong,[6] i henholdsvis 1976/77 og 1984/85.
Sesongen 2016–17
Etter åttendeplass i storslalåmen i sesongåpningen i Sölden, valgte Kristoffersen å stå over sesongens første slalåmrenn i Levi. Det skjedde etter at Kristoffersen hadde saksøkt Norges Skiforbund for å få lov til å kjøre med Red Bull-reklame på hjelmen.[7] Deretter kom Kristoffersen på pallen i de neste slalåmrennene han stilte opp i, med førsteplasser i Val d'Isère , Madonna di Campiglio, Adelboden, Wengen og Schladming. Kristoffersen ble nummer to både i slalåmcupen og i verdenscupen sammenlagt denne sesongen.
Sesongen 2017–18
I de tolv første rennene i verdenscupen kom Kristoffersen på pallen i ti av dem, men det ble bare andre- og tredjeplasser. Først i det 13. rennet, i legendariske Hahnenkammrennene i Kitzbühel, kom sesongens første, og eneste, seier. Kristoffersen ble nummer to i verdenscupen sammenlagt og nummer to både i slalåm- og storslalåmcupen denne sesongen.
Sesongen 2018–19
Kristoffersen ble nummer tre sammenlagt og nummer to i storslalåmcupen sesongen 2018–19. Han vant to storslalåmrenn, og fikk til sammen åtte pallplasser i verdenscupen. Han ble verdensmester i storslalåm under VM i Åre, 20 hundredeler foran Marcel Hirscher.
Kristoffersen tapte rettssaken mot Norges Skiforbund om retten til Red Bull-reklame på hjelmen. Han inngikk i stedet en ny avtale med skiforbundet som han sa seg fornøyd med.[8]
Sesongen 2019–20
I sesongens første slalåmrenn, i Levi i Finland, gikk Kristoffersen til topps, for første gang siden januar 2018. Det ble seier også i storslalåm i Alta Badia og i slalåm i Schladming. Kristoffersen vant både slalåmcupen og storslalåmcupen denne sesongen og kom på tredjeplass i verdenscupen sammenlagt.
Sesongen 2020–21
Det ble tre pallplasser i verdenscupen denne sesongen, derav to seire, og Kristoffersen tok bronse i slalåm under VM i Cortina.
Sesongen 2021–22
Kristoffersen vant fem verdenscuprenn sesongen 2021/22, tre i storslalåm og to i slalåm. Han vant slalåmcupen, ble nummer to i storslalåmcupen og nummer tre i verdenscupen sammenlagt. I OL i Beijing ble han nummer fire i slalåm og nummer åtte i storslalåm.
Sesongen 2022–23
Den 15. januar 2023 tok Kristoffersen sin tredje slalåmseier i Lauberhornrennene i Wengen. Det var hans 30. verdenscupseier.
I VM 2023 i Courchevel ble Kristoffersen nummer fem i storslalåm. I slalåm tok han gull etter at kjørte han seg opp fra 16.-plass etter første omgang.
Kristoffersen tok sin 81. pallplass i verdenscupen da han ble nummer tre i storslalåm i Kranjska Gora 12. mars 2023. Han ble dermed beste nordmann i antall pallplasser ettersom Aksel Lund Svindal stoppet på 80.[9]
Han ble nummer to både i slalåmcupen og storslalåmcupen denne sesongen og nummer tre i verdenscupen sammenlagt.
Verdensmesterskap
Mesterskap | Utfor | Super-G | Storslalåm | Slalåm | Kombinasjon |
---|---|---|---|---|---|
![]() | — | — | 5.-plass | Gull | — |
![]() | — | — | 9.-plass | Bronse | — |
![]() | — | — | Gull | 8.-plass | — |
![]() | — | — | 4.-plass | 4.-plass | — |
![]() | — | — | 13.-plass | 4.-plass | — |
![]() | — | — | 20.-plass | DNF | — |
Verdenscupoversikt
- 30 seire – (23 i slalåm, 7 i storslalåm)
- 84 pallplasseringer – (51 slalåm, 31 storslalåm, 2 parallellstorslalåm) per 18. januar 2024
Sesong | Dato | Sted | Øvelse | Plass |
---|---|---|---|---|
2013/14 | 17. november 2013 | ![]() | Slalåm | 3. |
12. januar 2014 | ![]() | Slalåm | 3. | |
24. januar 2014 | ![]() | Slalåm | 2. | |
28. januar 2014 | ![]() | Slalåm | 1. | |
8. mars 2014 | ![]() | Storslalåm | 3. | |
9. mars 2014 | Slalåm | 3. | ||
2014/15 | 16. november 2014 | ![]() | Slalåm | 1. |
10. januar 2015 | ![]() | Storslalåm | 3. | |
17. januar 2015 | ![]() | Slalåm | 3. | |
15. mars 2015 | ![]() | Slalåm | 1. | |
21. mars 2015 | ![]() | Storslalåm | 1. | |
2015/16 | 6. desember 2015 | ![]() | Storslalåm | 3. |
13. desember 2015 | ![]() | Slalåm | 1. | |
20. desember 2015 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
22. desember 2015 | ![]() | Slalåm | 1. | |
6. januar 2016 | ![]() | Slalåm | 2. | |
10. januar 2016 | ![]() | Slalåm | 1. | |
17. januar 2016 | ![]() | Slalåm | 1. | |
24. januar 2016 | ![]() | Slalåm | 1. | |
26. januar 2016 | ![]() | Slalåm | 1. | |
28. februar 2016 | ![]() | Storslalåm | 3. | |
5. mars 2016 | ![]() | Storslalåm | 3. | |
6. mars 2016 | Slalåm | 2. | ||
2016/17 | 10. desember 2016 | ![]() | Storslalåm | 3. |
11. desember 2016 | Slalåm | 1. | ||
22. desember 2016 | ![]() | Slalåm | 1. | |
5. januar 2017 | ![]() | Slalåm | 3. | |
8. januar 2017 | ![]() | Slalåm | 1. | |
15. januar 2017 | ![]() | Slalåm | 1. | |
24. januar 2017 | ![]() | Slalåm | 1. | |
2017/18 | 12. november 2017 | ![]() | Slalåm | 2. |
3. desember 2017 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
10. desember 2017 | ![]() | Slalåm | 2. | |
17. desember 2017 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
18. desember 2017 | Parallellstorslalåm | 2. | ||
22. desember 2017 | ![]() | Slalåm | 3. | |
4. januar 2018 | ![]() | Slalåm | 3. | |
6. januar 2018 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
7. januar 2018 | Slalåm | 3. | ||
14. januar 2018 | ![]() | Slalåm | 2. | |
21. januar 2018 | ![]() | Slalåm | 1. | |
23. januar 2018 | ![]() | Slalåm | 2. | |
3. mars 2018 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
4. mars 2018 | Slalåm | 2. | ||
17. mars 2018 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
2018/19 | 18. november 2018 | ![]() | Slalåm | 2. |
08. desember 2018 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
20. desember 2018 | ![]() | Slalåm | 3. | |
12. januar 2019 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
13. januar 2019 | Slalåm | 3. | ||
24. februar 2019 | ![]() | Storslalåm | 1. | |
9. mars 2019 | ![]() | Storslalåm | 1. | |
10. mars 2019 | Slalåm | 2. | ||
2019/20 | 24. november 2019 | ![]() | Slalåm | 1. |
8. desember 2019 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
22. desember 2019 | ![]() | Storslalåm | 1. | |
8. januar 2020 | ![]() | Slalåm | 2. | |
11. januar 2020 | ![]() | Storslalåm | 3. | |
12. januar 2020 | ![]() | Slalåm | 2. | |
19. januar 2020 | ![]() | Slalåm | 2. | |
28. januar 2020 | ![]() | Slalåm | 1. | |
2. mars 2020 | ![]() | Storslalåm | 3. | |
2020/21 | 27. november 2020 | ![]() | Parallellstorslalåm | 2. |
22. desember 2020 | ![]() | Slalåm | 1. | |
27. november 2020 | ![]() | Slalåm | 1. | |
2021/22 | 19. desember 2021 | ![]() | Storslalåm | 1. |
22. januar 2022 | ![]() | Slalåm | 3. | |
26. februar 2022 | ![]() | Slalåm | 1. | |
27. februar 2022 | ![]() | Slalåm | 1. | |
12. mars 2022 | ![]() | Storslalåm | 1. | |
13. mars 2022 | ![]() | Storslalåm | 1. | |
20. mars 2022 | ![]() | Slalåm | 2. | |
2022/23 | 23. oktober 2022 | ![]() | Storslalåm | 3. |
18. desember 2022 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
19. desember 2022 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
22. desember 2022 | ![]() | Slalåm | 2. | |
4. januar 2023 | ![]() | Slalåm | 1. | |
7. januar 2023 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
15. januar 2023 | ![]() | Slalåm | 1. | |
11. mars 2023 | ![]() | Storslalåm | 3. | |
12. mars 2023 | Storslalåm | 2. | ||
18. mars 2023 | ![]() | Storslalåm | 2. | |
19. mars 2023 | ![]() | Slalåm | 3. | |
2023/24 | 14. januar 2024 | ![]() | Slalåm | 3. |
Referanser
- ^ Store norske leksikon, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Henrik (19) tok sensasjonell pallplass». VG. 17. november 2013. Besøkt 17. november 2013.
- ^ ««Superstar Kristoffersen» knuste alle og tok sin andre seier». TV 2. 16. november 2014. Besøkt 16. november 2014.
- ^ – Dette blir det damer av, Henrik. aftenposten.no (9. mars 2015)
- ^ Kristoffersen i intervju på NRK.
- ^ a b «Kristoffersen tangerte legendens supersesong». Aftenposten. Besøkt 26. januar 2016.
- ^ NRK. «Kristoffersen står over slalåmen i Levi: – Gjør det av hensyn til laget». NRK. Besøkt 16. januar 2017.
- ^ Ny landslagsavtale for Kristoffersen: – Optimalt for meg. NRK. Besøkt 7. mai 2021.
- ^ NTB (12. mars 2023). «Kristoffersen nummer to i Kranjska Gora». Romerikes Blad (norsk). Besøkt 12. mars 2023.
Eksterne lenker
- (en) Offisielt nettsted
- (en) Henrik Kristoffersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Henrik Kristoffersen på Internet Movie Database
- (de) Henrik Kristoffersen – Munzinger Sportsarchiv
- (en) Henrik Kristoffersen – Olympics.com
- (en) Henrik Kristoffersen – Olympic.org
- (en) Henrik Kristoffersen – Olympedia
- (en) Henrik Kristoffersen – FIS (alpint)
- (en) Henrik Kristoffersen – ski-db.com
- v
- d
- r
- 1950: Zeno Coló
- 1952: Stein Eriksen
- 1954: Stein Eriksen
- 1956: Anton Sailer
- 1958: Anton Sailer
- 1960: Roger Staub
- 1962: Egon Zimmermann
- 1964: François Bonlieu
- 1966: Guy Périllat
- 1968: Jean-Claude Killy
- 1970: Karl Schranz
- 1972: Gustav Thöni
- 1974: Gustav Thöni
- 1976: Heini Hemmi
- 1978: Ingemar Stenmark
- 1980: Ingemar Stenmark
- 1982: Steve Mahre
- 1985: Markus Wasmeier
- 1987: Pirmin Zurbriggen
- 1989: Rudolf Nierlich
- 1991: Rudolf Nierlich
- 1993: Kjetil André Aamodt
- 1996: Alberto Tomba
- 1997: Michael von Grünigen
- 1999: Lasse Kjus
- 2001: Michael von Grünigen
- 2003: Bode Miller
- 2005: Hermann Maier
- 2007: Aksel Lund Svindal
- 2009: Carlo Janka
- 2011: Ted Ligety
- 2013: Ted Ligety
- 2015: Ted Ligety
- 2017: Marcel Hirscher
- 2019: Henrik Kristoffersen
- 2021: Mathieu Faivre
- 2023: Marco Odermatt