Ine Hoem
![Rediger på Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg/10px-OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg.png)
Oslo
![Rediger på Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg/10px-OOjs_UI_icon_edit-ltr-progressive.svg.png)
Ine Kristine Hoem (født 1985) er en norsk låtskriver og artist. Hun er født og oppvokst på Grünerløkka i Oslo, men har røtter i Fræna i Møre og Romsdal der hennes far Edvard Hoem kommer fra.[1]
I musikken sin henter hun inn elementer fra både moderne popmusikk og jazz-universet.
Hoems gjennombrudd kom med albumet «Angerville»[2], og singelen «This Year».[3]
I 2017 kom oppfølgeren «Moonbird»[4], produsert i samarbeid med Tobias Frõberg. I kjølvannet av albumslippet turnerte Ine Hoem som support for Veronica Maggio.[5]
Ine Hoems tredje album «Hundre Dager», ble sluppet 24. januar 2020[6] som hennes første album med norsk tekst.[7] Hundre dager er produsert i samarbeid med Markus Lillehaug Johnsen.[8]
Ine Hoem er tidligere vokalist i bandet PELbO, og har også medvirket på en rekke norske jazzutgivelser, og samarbeidet med musikere som Jo Skaansar, Trygve Seim og Kjetil Bjerkestrand.
Hun vant senere Musikkprisen i regi av Ocean Sound Recordings, og ble nominert til Bendiksenprisen i 2015. Sammen med bandet PELbO ble hun utnevnt til «NTNU jazzambstrassadør».[9][8]
Diskografi
Singel
- 2015: This Year
Referanser
- ^ All Things Live (01.12.2019). «Ine Hoem». All Things Live. Besøkt 30.01.2020. «Hun er født og oppvokst på Grünerløkka i Oslo, men har sterke røtter til Fræna i Møre og Romsdal der hennes far Edvard Hoem kommer fra.»
- ^ «Angerville». Spotify (engelsk). Besøkt 30. januar 2020.
- ^ «This Year». Spotify (engelsk). Besøkt 30. januar 2020.
- ^ «Moonbird». Spotify (engelsk). Besøkt 30. januar 2020.
- ^ Henriksen, Vera (19. januar 2017). «– Jeg er en Maggio-fan». rbnett.no. Romerikes Blad. Arkivert fra originalen 23. januar 2017. Besøkt 30. januar 2020.
- ^ «Hundre dager». Spotify (engelsk). Besøkt 30. januar 2020.
- ^ Ådne Evjen (7. februar 2020). «Musikknyheter.no - Ine Hoem - Hundre dager». www.musikknyheter.no. Besøkt 4. september 2022. «Hundre dager er så absolutt et album som er verdt å lytte til. Og da mener jeg lytte som i å lytte aktivt på musikk og tekst. Plata går nok fint an å like uten at man hører så nøye på tekstene, men de er en så viktig og integrert del av albumet at man mister mye av helheten ved å ikke gjøre det. Sett deg ned med Ine Hoem og låtene hennes i 37 minutter, jeg tror ikke du vil angre.»
- ^ a b «Bio». INE HOEM (engelsk). Besøkt 30. januar 2020.
- ^ «Ine Hoem». Jazz i Norge. Besøkt 4. september 2022. «Ine Hoem står fremst i rekken av unge, norske musikere med jazzbakgrunn, som regjerer popscenen like gjerne som de briljerer med improvisert musikk. Ine kan, sin unge alder til tross, vise til sterke prestasjoner innen standardjazz, moderne jazz, indie, elektronika og pop. Med bandet PELbO ble hun i 2011 utnevnt til NTNU jazzambassadør.»