James Callaghan
James Callaghan | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 27. mars 1912[1][2][3][4]![]() Copnor[5] | ||
Død | 26. mars 2005[1][2][3][6]![]() East Sussex | ||
Beskjeftigelse | Samfunnsøkonom, politiker, fagforeningsperson ![]() | ||
Ektefelle | Audrey Callaghan (1938–)[7] | ||
Far | James Callaghan[8] | ||
Mor | Charlotte Gertrude Cundy[8] | ||
Barn | Margaret Ann Callaghan[9] Julia Elizabeth Callaghan[8] Michael James Callaghan[8] | ||
Parti | Labour Party | ||
Nasjonalitet | Storbritannia | ||
Utmerkelser | Hosebåndsordenen | ||
Storbritannias statsminister | |||
5. april 1976–4. mai 1979 | |||
Forgjenger | Harold Wilson | ||
Etterfølger | Margaret Thatcher | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
James Callaghan på Commons |
Leonard James Callaghan, baron Callaghan av Cardiff, (født 27. mars 1912, død 26. mars 2005) var en britisk politiker som representerte Labour Party og som var Storbritannias statsminister fra 1976 til 1979.
Callaghan er den eneste som har vært både finansminister, innenriksminister, utenriksminister og statsminister i Storbritannia («de fire store embetene» i det britiske politiske systemet).[10] Callaghan var medlem av Underhuset 1945–1987. Han var statssekretær 1947–1951, finansminister 1964–1967, innenriksminister 1967–1970 og utenriksminister 1974–1976.[11] Han arvet overraskende statsministervervet da forgjengeren Harold Wilson trakk seg.[10]
Callaghans regjeringstid beskrives som en periode med inflasjon, streiker og sosial uro,[10] i tillegg til uro i Nord-Irland hvor hæren måtte bistå politiet. Han kalte selv dette siste året av regjeringstiden for «The Winter of Discontent» ('Misnøyens vinter'),[12] et sitat fra Shakespeares skuespill Richard III.
Callaghan tapte parlamentsvalget mot Margaret Thatcher i mai 1979. Han fortsatte som parlamentsmedlem til valget i 1987. Samme vår var han blitt medlem av Hosebåndsordenen, senere på året ble han utnevnt til life peer som baron Callaghan av Cardiff. Han var den lengstlevende britiske statsminister da han døde i 2005, bare elleve dager etter sin kone.
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000005884, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 10545, oppført som Leonard James Callaghan[Hentet fra Wikidata]
- ^ Dictionary of Welsh Biography, biography.wales, besøkt 27. november 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gran Enciclopèdia Catalana, oppført som Leonard James Callaghan, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0013598[Hentet fra Wikidata]
- ^ The Peerage person ID p19110.htm#i191091, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d The Peerage[Hentet fra Wikidata]
- ^ Oxford Dictionary of National Biography, Oxford Biography Index Number 94837[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c Past Prime Ministers: James Callaghan ; gov.uk
- ^ (no) «James Callaghan» i Store norske leksikon
- ^ Prime Ministers and Politics Timeline; BBC History
Eksterne lenker
- (en) James Callaghan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) James Callaghan hos Europarådets parlamentarikerforsamling
- (en) James Callaghan hos Hansards parlamentsdebatter
- (en) James Callaghan hos The Peerage
Forgjenger | Storbritannias utenriksminister 1974–1976 | Etterfølger |
Forgjenger | Storbritannias statsminister 1976–1979 | Etterfølger |
Forgjenger | Leder for Labour Party 1976–1980 | Etterfølger |