Johannes II Orsini
Johannes II Orsini | |||
---|---|---|---|
Født | 1300![]() Kefallinia | ||
Død | 1337![]() Despotatet Epirus | ||
Beskjeftigelse | Aristokrat ![]() | ||
Embete |
| ||
Ektefelle | Anna Palaiologina | ||
Far | John I Orsini | ||
Mor | Maria Komnene Doukaina | ||
Søsken | Nikolas Orsini Guy Orsini Margarita Orsini | ||
Barn | Thomais Orsini Nikeforos II Orsini | ||
Nasjonalitet | Østromerriket |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/Byzantium1204.png/250px-Byzantium1204.png)
Johannes II Orsini eller Johannes Komnenos Dukas (gresk: Ἰωάννης Κομνηνός Δούκας, italiensk: Giovanni II Orsini), var pfalzgreve («county palatine») i Kefallinia fra 1323 til 1324 og hersker («despot») i Despotatet Epirus fra 1323 til 1335.
Biografi
Johannes var sønn av grev Johannes I Orsini av Kefallinia og hans kone Maria, datter av despoten Nikeforos I Komnenos Dukas av Epirus og Anna Palaiologina Kantakouzene. Hans eldre bror Nikolas Orsini hadde blitt despot i Epirus i 1318 ved å ta livet av sin onkel Thomas I Komnenos Dukas. I 1323 myrdet Johannes II sin bror Nikolas og etterfulgte ham som hersker i både Kefallinia og Epirus.
I 1324 stanset Johannes II den angevinske lederen Johannes, herskeren i blant annet Kongeriket Albania, ved Kefallinia da han var på vei mot bysantinerne på Peloponnes og han avsatte Johannes Orsini som hersker i Kefallinia og overtok makten der selv. Da han mistet støtten fra sitt eget familiedynasti måtte han slutte fred med keiser Andronikos II Palaiologos i Konstantinopel og fikk kontroll over Epirus mot å anerkjenne bysantinsk suverenitet. Han giftet seg med Anna Palaiologina som tilhørte Komnenos Dukas-dynastiet, en gren av den bysantinske keiserfamilien. I likhet med broren Nikolas tilhørte Johannes II den ortodokse kirken og ble tildelt tittelen despot av den bysantinske keiseren.
I 1331 ble Johannes II angrepet av hertug Walter av Athen som var svigersønn av den angevinske Filip I av Taronto og Thamar Angelina Komnene (datter av den tidligere despoten i Epirus, Nikeforos I Komnenos Dukas). Da Walter beleiret den viktige byen Arta i Epirus ble Johannes II tvunget til å akseptere angevinsk suverenitet i området. Da Walter returnerte til sitt hovedsete i Italia så imidlertid Johannes muligheten til å fri seg fra overherredømmet og han invaderte Thessalia som var uten lederskap etter Stefan Gabrielopoulos’ død. Dette provoserte den bysantinske keiser Andronikos III Palaiologos som også hevdet retten til de østlige deler av Thessalonia. Johannes II sto nå usikkert mellom de pro-bysantinske og pro-angevinske fløyene blant adelen i Epirus.
Johannes II døde plutselig i 1335, og enkelte mener han ble forgiftet av sin kone Anna.
Familie
Med sin kone Anna Palaiologina hadde Johannes II to barn:
- Nikeforos II Orsini som etterfulgte faren som despot i Epirus
- Thomais Orsini som giftet seg med Simeon Uroš Palaiologos, tsar av Serbia som også ble despot i Epirus fra 1359. Deres datter Maria Angelina Dukaina Palaiologina giftet seg med to senere despoter av Epirus, Thomas II Preljubović og Esau de' Buondelmonti. Hun styrte også riket en periode i eget navn.
Litteratur
- Cheetham, Nicholas (1981). Mediaeval Greece. Yale University Press.
- Ferjančić, Božidar (1974). Тесалија у XIII и XIV веку [Thessaly in the 13th and 14th Centuries] (Serbian). Belgrade: Византолошког институт САНУ.
- Fine, John Van Antwerp (1994). The Late Medieval Balkans: A Critical Survey from the Late Twelfth Century to the Ottoman Conquest. Ann Arbor: University of Michigan Press. ISBN 978-0-472-08260-5.
- Kazhdan, Alexander, red. (1991). The Oxford Dictionary of Byzantium. Oxford and New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-504652-6.
- Miller, William (1908). The Latins in the Levant, a History of Frankish Greece (1204–1566). New York: E.P. Dutton and Company.
- Nicol, Donald MacGillivray (2010). The Despotate of Epiros 1267–1479: A Contribution to the History of Greece in the Middle Ages. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-13089-9.
Forgjenger Nikolas Orsini | Despot av Epirus 1323–1335 | Etterfølger Nikeforos II Orsini |