Kaprifol
Kaprifol | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Nomenklatur | |||
Lonicera caprifolium L. | |||
Populærnavn | |||
kaprifol[1] (duftkaprifol) | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | planter | ||
Gruppe | karplanter | ||
Gruppe | blomsterplanter | ||
Orden | kardeborreordenen | ||
Familie | kaprifolfamilien | ||
Underfamilie | Caprifolioideae | ||
Slekt | leddvedslekta | ||
Miljøvern | |||
Fremmedartslista:[2] | |||
![]() HI — Høy risiko 2023 | |||
Økologi | |||
Habitat: | skog og kratt | ||
Utbredelse: | sørøstlige Europa, Vest-Asia |
Kaprifol (Lonicera caprifolium) er en forvedet klatreplante i kaprifolfamilien. Den er vurdert til høy risiko på fremmedartlisten for 2023.[3] Bærene og plantesaften er giftige for mennesker.[4]
Beskrivelse
Den har en slyngende og klatrende vekst og blir 1–6 m høy. De bredt ovale, snaue bladene sitter motsatt og har en kort stilk. Det øverste bladparet under blomsterstanden er vokst sammen til en skål, noe som er et godt tegn for å skille mellom kaprifol og vivendel. Kaprifol blomster i juli–august og dufter sterkest om kveldene når store svermere kommer for å pollinere blomstene. Blomstene er samlet i hoder og er nesten helt snaue, monosymmetriske og hvitgule eller med litt rødfarge. Bærene er røde, oransje eller gule. Det diploide kromosomtallet er 18.[5]
Utbredelse
Kaprifol vokser vilt i sørøstlige Europa og Vest-Asia. Den er en populær hageplante, og i Norge kan den dyrkes til kysten i Sør-Troms, herdighetssone 5 eller 6. Den er vanlig forvillet rundt Oslofjorden og er også funnet andre steder nordover til områdene ved Trondheimsfjorden. I Fremmedartslista er kaprifol vurdert til høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og liten økologisk effekt.[2]
Bruk
Bærene kan forårsake forgiftning hos mennesker.[4]
Blomstene er søte og gode i fruktsalater. De kan brukes for å lage blomstersirup eller blomstersukker.[6]
Galleri
- Blomster med sammenvokste blad under blomsterstanden
- Nærbilde av blomster
- Frukt
Referanser
- ^ «Artsdatabankens artsopplysninger»
. Artsdatabanken. 13. april 2023. Besøkt 13. april 2023.
- ^ a b Hegre H, Solstad H, Alm T, Fløistad IS, Pedersen O, Schei FH, Vandvik V, Vollering J, Westergaard KB og Skarpaas O (11. august 2023). «Karplanter. Vurdering av økologisk risiko for kaprifol Lonicera caprifolium som HI (LO i 2018) for Fastlands-Norge med havområder»
. Fremmedartslista 2023. Artsdatabanken. Besøkt 15. september 2023.
- ^ «Lonicera caprifolium - Fremmedartslista 2023 - Artsdatabanken». artsdatabanken.no. Besøkt 22. juni 2024.
- ^ a b «Er kaprifol giftig? Giftinformasjonen». www.helsenorge.no (norsk). 20. desember 2018. Besøkt 22. juni 2024. «Kaprifol (Lonicera caprifolium) er en plante med irriterende plantesaft. Ta kontakt med Giftinformasjonen (22 59 13 00) dersom barnet har spist mer enn 10 bær fra kaprifol.»
- ^ Lid, Johannes og Dagny (2005). Elven, Reidar, red. Norsk flora (nynorsk) (7 utg.). Det Norske Samlaget. s. 731. ISBN 82-521-6029-8.
- ^ McVicar, Jekka (1997). Til å spise opp. Oslo: Hilt & Hansteen. s. 78. ISBN 8274134540.
Litteratur
- K. Langeland (1994). Hagens vakreste busker og trær: løvfellende. Oslo: Schibsted. s. 115–119. ISBN 82-516-1511-9.
- B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 570. ISBN 978-82-05-42485-2.
- «Kaprifol». Den virtuella floran. Arkivert fra originalen 5. juli 2022. Besøkt 1. februar 2020.
- E. von Raab-Straube (2017). «Lonicera caprifolium». Caprifoliaceae. In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 1. februar 2020.
Eksterne lenker
- (en) Kaprifol i Encyclopedia of Life
- (en) Kaprifol i Global Biodiversity Information Facility
- (no) Kaprifol hos Artsdatabanken
- (sv) Kaprifol hos Dyntaxa
- (en) Kaprifol hos ITIS
- (en) Kaprifol hos NCBI
- (en) Kaprifol hos The International Plant Names Index
- (en) Kaprifol hos Tropicos
- (en) Kategori:Lonicera caprifolium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
- (en) Lonicera caprifolium – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
- Lonicera caprifolium – detaljert informasjon på Wikispecies