Línjì Huìzhào
Línjì Huìzhào | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 9. århundre![]() Caozhou (Tang-dynastiet) | ||
Død | 866![]() | ||
Beskjeftigelse | Filosof, lyriker ![]() | ||
Nasjonalitet | Tang-dynastiet[1] |
Línjì Huìzhào eller Línjì Xìxuán (forenklet kinesisk: 临济义玄; tradisjonell kinesisk: 臨濟義玄; Wade–Giles: Lin-chi I-hsüan, i Japan kjent som Rinzai Gigen; fødselsår ukjent, død 866 i Hebei) var en kinesisk lærer i zenbuddhisme som levde under Tang-dynastiet. Han regnes som grunnleggeren av Linji-retningen i kinesisk zenbuddhisme; under navnet rinzaiskolen er dette en av de tre hovedretningene i japansk zenbuddhisme.
Sentrale momenter i hans budskap var at han «fremstiller den ideelle zen-utøveren som et uavhengig individ, fri fra konvensjoner og ikke trollbundet av de tidligere mesternes autoritet»; og dette i en tid da klosterlivet var i ferd med å bli mer regulert.[2] Línjìs stil beskrives også som «kompromissløs i sine valg av læremetoder, som en general som tar alle midler i bruk for å beseire fienden uvitenhet.»[2]
Hans tekster ble først utgitt samlet i 1036 under Song-dynastiet. Verket består av fire deler: «Å stige opp til dharma-hallen» er en samling taler; «Å teste og vurdere» og «Opptegnelse av aktiviteter» inneholder episoder fra hans liv og møter med mennesker; den siste delen er kalt «Andre episoder fra Línjìs liv». Verket, som preges av muntlige dialoger, er utgitt på norsk i antologien Zen, 2007.
Referanser
- ^ China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Kilde for sitat og vurderinger er Halvor Eifrings innledning til Zen, 2007