Lars Andreas Larssen
Lars Andreas Larssen | |||
---|---|---|---|
Født | 27. mars 1935[1]![]() Melbu[1] | ||
Død | 29. jan. 2014[1]![]() Oslo[2] | ||
Beskjeftigelse | Skuespiller ![]() | ||
Ektefelle | Sonja Lid (–ukjent) (avslutningsårsak: skilsmisse)[3] | ||
Partner(e) | Monna Tandberg (1993–2014) (avslutningsårsak: personens død)[4][1] | ||
Søsken | Trude Drevland Vigdis M. Gjelsvik | ||
Barn | Vetle Lid Larssen Gaute Lid Larssen | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Medlem av | Norsk Kvinnesaksforening[5] | ||
Utmerkelser | Nordland fylkes kulturpris (1987)[6] | ||
Aktive år | 1958–2003 | ||
IMDb | IMDb |
Lars Andreas Larssen (1935– 2014) var en norsk skuespiller som var ansatt en årrekke ved Nationalteatret.
Biografi
Larssen vokste opp i Hadsel kommune i Nordland. Han ble utdannet ved Statens teaterskole.
Han scenedebuterte i 1958 i stykket Cherrys have på Folketeatret. Han var deretter ansatt ved Rogaland Teater i perioden 1959–1962, og siden 1968 ved Nationaltheatret. Larssen var også sentral i etableringen av Teatret på Torshov hvor han særlig gjorde furore som komiker i Dario Fos Vi betaler ikke. Han spilte ellers i flere Ibsen-stykker.
Hans første filmrolle var i filmen Ni liv fra 1957. Han hadde en mer sentral rolle som «biskopens sønn» i filmen Herren og hans tjenere fra 1959 og som ordfører i filmen Piratene fra 1983. Han hadde for det meste biroller på film.
På TV var han kjent i rollen som rektor i familieserien Borgen skole som gikk på NRK i perioden 1988–1991. Han spilte prest og eidvollsmannen Jonas Rein i TV-serien 1814 (1989) og hotellbestyrer i krimserien Dødelig kjemi (1993). Utover dette hadde han en del sentrale roller i Fjernsynsteatret. Blant annet som opponenten i Tolv edsvorne menn (1982), H. C. Andersen i Fra regnormenes liv (1984) og den middelaldrende Antoinus Adamsen i Siste tog til Påfuglland (1984).
Sammen med kona Sonja Lid startet han i 1962 Fredskontoret i Stavanger.[7] Etter hvert vokste det fram fredskontor i en rekke byer. Han var styremedlem i Norsk Kvinnesaksforenings lokallag i Oslo fra 1968.[8]
I 2004 fikk han en del omtale i mediene etter at han i debattprogrammet Redaksjon EN hadde kommet med harde utfall mot de ansvarlige for humorprogrammet Team Antonsen. Årsaken var noen innslag som omhandlet nordlendinger, blant annet «Joker nord» og Kari Bremnes, som Larssen oppfattet som en hån av både Nord-Norge og nordlendinger. Men ikke alle var enig i Larssens kritikk. Den Tromsø-baserte avisa Nordlys stilte seg negativ til hans reaksjoner, og på lederplass ble det skrevet at «Larssen ble truffet av det moderne Nord-Norge». Larssen ba senere om unnskyldning for sin reaksjon og opptreden, og deltok senere i selvironiske gjesteinnslag i Team Antonsen.
I august 2007 opplyste hans samboer, Monna Tandberg, at Larssen led av Alzheimers sykdom og at sykdommen hadde blitt merkbar allerede i 2003. Dette året fikk Larssen såpass store problemer med å huske teksten til en forestilling han hadde spilt i mange ganger før, nærmere bestemt Peer Gynt-spelet på Gålå, at han måtte be om avløsning. Etter dette gav han opp scenelivet. Tandberg gikk ut til mediene med dette fordi hun ønsket større åpenhet rundt sykdommen for å hjelpe de som er rammet og deres pårørende.[9]
Familie
Lars Andreas Larssen er far til forfatteren Vetle Lid Larssen og filmskaperen Gaute Lid Larssen som han hadde fra sitt første ekteskap med forfatteren og skuespilleren Sonja Lid. Siden ble han gift med Thrine Naumann og med henne fikk han sønnen Lars Larssen Naumann som er musiker og medlem i duoen Multicyde. Ekteskapet ble oppløst etter en tid. Etter det ble han samboer med skuespilleren Monna Tandberg. Han var bror til Høyre-politiker og tidligere ordfører i Bergen Trude Drevland.
Filmografi
- 1957: Ni liv – Amund, kjelketrekker
- 1959: Herren og hans tjenere – Leif Helmer
- 1970: Douglas
- 1970: Døden i gatene
- 1971: Rødblått paradis – Fenriken
- 1972: Lukket avdeling
- 1973: Brannen – Bærer #2
- 1973: Kanarifuglen – Jenssen
- 1973: Anton – Johs Bakken jr.
- 1974: Bortreist på ubestemt tid
- 1975: Faneflukt
- 1977: Karjolsteinen – Læreren
- 1977: Kosmetikkrevolusjonen – Skyggen
- 1978: Pøbel
- 1978: Operasjon Cobra
- 1979: Kjærleikens ferjereiser
- 1979: Rallarblod – Jensa-Jens
- 1979: Ingen roser… takk – Lars
- 1980: Nedtur – Redaktøren
- 1980: Belønningen – Terje
- 1981: Sølvmunn – Mann på fly
- 1981: Martin – Gymnastikklæreren
- 1981: Forfølgelsen – Glaser
- 1983: Piratene – Ordfører
- 1984: Høvdingen – Takstmann
- 1985: Noe helt annet – Forsvarer
- 1986: Nattseilere – Læreren
- 1993: Secondløitnanten – Bjelland
- 1995: Kjærlighetens kjøtere – Dommer
- 1999: Olsenbandens siste stikk – Mentalpasient
TV-opptredener
- 1977: Solospill – Benny Larang (TV-serie)
- 1984: Fra regnormenes liv – H. C. Andersen (Fjernsynsteater)
- 1985: Vill, Villere, Villaveien – Mann i Elskerparet (TV-serie)
- 1988: Borgen skole – Rektor (TV-serie)
- 1992: Dødelig kjemi – Jon Holmen (TV-serie)
- 1993: Mot i brøstet – Gundersen (2 episoder, tv-serie)
- 1997: Tre på toppen – Sivert (TV-serie)
Radioteater
- 1975: Gjengjeldelsen – Sven Skårmann
- 1975: Millionærdatter Kidnappet – Fullmektig Olsen
- 1976: Adrian Posepilt – Gullsmed Herman Bauer
- 1977: Hunden fra Baskerville – Mr. Stapleton
- 1979: Fallet – Philip Marlowe
- 1982: Vertshuset Jamaica – Francis Davey
- 1983: Mannen med Mitt Ansikt – James Peace
- 1983: Den Fordømtes Villa – Septimus Goodlow
- 1984: Hva Skal vi Gjøre med Penny? – Rupert
- 1984: Storhertuginnen av Storsalen – Generalkonsul Bjerkebekk
- 1984: Den store søvnen – Philip Marlowe
- 1987: Lev Farlig – Dr. Felix Hahn
- 1989: Ekko fra Glemte Graver – Eddie
- 1991: Kvinnen i Sjøen – Philip Marlowe
Referanser
- ^ a b c d Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no, besøkt 14. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
- ^ Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Lars_Andreas_Larssen, besøkt 4. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no, besøkt 14. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.dagsavisen.no, besøkt 4. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nrk.no, besøkt 4. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 21. februar 2014. Besøkt 7. februar 2014.
- ^ Lønnå, Elisabeth (1996). Stolthet og kvinnekamp. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. s. 224. ISBN 8205244952.
- ^ Gaute Tyssebotn (23. august 2007). «Larssen fikk Alzheimer». Nettavisen. Besøkt 5. juli 2020.
Eksterne lenker
- (en) Lars Andreas Larssen på Internet Movie Database
- (no) Lars Andreas Larssen hos Filmfront
- (no) Lars Andreas Larssen hos Nationaltheatret
- (no) Lars Andreas Larssen hos Sceneweb
- (sv) Lars Andreas Larssen i Svensk Filmdatabas
- (da) Lars Andreas Larssen på Filmdatabasen
- (en) Lars Andreas Larssen på AllMovie
- (en) Lars Andreas Larssen hos The Movie Database
- (no) Lars Andreas Larssen i Scenewebarkivet.
- (no) NRK: Lars Andreas Larssen på sokkel (6. juli 2008)