Michael Gielen
Michael Gielen | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Michael Andreas Gielen 20. juli 1927[1][2][3][4] ![]() Dresden[5][3] | ||
Død | 8. mars 2019[6][7][8][9]![]() Mondsee | ||
Beskjeftigelse | Dirigent, komponist, pianist ![]() | ||
Nasjonalitet | Østerrike | ||
Medlem av | Akademie der Künste Berlin Bayerische Akademie der Schönen Künste | ||
Utmerkelser | 9 oppføringer Stort fortjenstkors med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden Stor ærestegn i sølv av Ærestegnet for fortjenester Musikpreis der Stadt Duisburg (2006) Culture Medal of Upper Austria (2010) Theodor-W.-Adorno-prisen (1986) Preis der Stadt Wien für Musik (1996) Ernst von Siemens' musikkpris (2010)[10] Frankfurter Musikpreis (1999) Echo Klassik for årets dirigent (2008) | ||
Michael Gielen på Commons |
Michael Gielen (født 20. juli 1927 i Dresden i Tyskland, død 8. mars 2019) var en østerriksk dirigent, orkesterleder og komponist.
Familien til Gielen emigrerte til Argentina i 1940. Han studerte musikk og filosofi i Buenos Aires og ble etterpå tilsatt som repetitør ved Teatro Colón. I 1950 flyttet han til Wien der han jobbet ved Wiener Staatsoper og ble kjent med dirigenter som Herbert von Karajan og Dimitri Mitropoulos. Fra 1960 til 1965 tjente han som musikkdirektør ved Kungliga Operan i Stockholm. I 1969 overtok han det belgiske nasjonalorkesteret i Brussel, fra 1973 til 1975 virket ham som sjefdirigent ved operaen i Amsterdam. Mens han var direktør i Oper Frankfurt (1977–1987), utviklet huset seg til et ledende musikkteater i Europa. I 1978 ble Gielen samtidig utnevnt til første gjestedirigent for BBC Symphony Orchestra. Mellom 1980 og 1986 ledet han Cincinnati Symphony Orchestra. Like etterpå ble han tilknyttet SWR Sinfonieorchester Baden-Baden und Freiburg, en oppgave han ivaretok til 1999. Senere ble han orkesterets æresdirigent.
Michael Gielen utmerket seg ved å fremme ny samtidsmusikk. I sine egne komposisjoner, ofte kammermusikk, ble han influert av Arnold Schönberg og Alban Berg. Gielen satte blant annet musikk til dikt av Charles Baudelaire, Paul Claudel, Stefan George og Pablo Neruda.
Han mottok en rekke priser, deriblant Ernst von Siemens' musikkpris i 2010.
Referanser
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000015112, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Archivio Storico Ricordi, Archivio Storico Ricordi person-ID 14642, besøkt 3. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Proleksis Encyclopedia, oppført som Michael Andreas Gielen, Proleksis enciklopedija-ID 23278[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ oppført som Zygmunt Steuermann, www.lagis-hessen.de, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ oppført som Josef Polnauer, www.lagis-hessen.de, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ oppført som Michael Andreas Gielen, www.lagis-hessen.de, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ oppført som Erwin Leuchter, www.lagis-hessen.de, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.evs-musikstiftung.ch[Hentet fra Wikidata]
Eksterne lenker
- (en) Michael Gielen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Michael Gielen på Internet Movie Database
- (en) Michael Gielen på Discogs
- (en) Michael Gielen på MusicBrainz
- (en) Michael Gielen på Spotify
- (en) Michael Gielen på AllMusic
- v
- d
- r
- Benjamin Britten (1974)
- Olivier Messiaen (1975)
- Mstislav Rostropovitsj (1976)
- Herbert von Karajan (1977)
- Rudolf Serkin (1978)
- Pierre Boulez (1979)
- Dietrich Fischer-Dieskau (1980)
- Elliott Carter (1981)
- Gidon Kremer (1982)
- Witold Lutosławski (1983)
- Yehudi Menuhin (1984)
- Andrés Segovia (1985)
- Karlheinz Stockhausen (1986)
- Leonard Bernstein (1987)
- Peter Schreier (1988)
- Luciano Berio (1989)
- Hans Werner Henze (1990)
- Heinz Holliger (1991)
- H. C. Robbins Landon (1992)
- György Ligeti (1993)
- Claudio Abbado (1994)
- Harrison Birtwistle (1995)
- Maurizio Pollini (1996)
- Helmut Lachenmann (1997)
- György Kurtág (1998)
- Arditti Quartet (1999)
- Mauricio Kagel (2000)
- Reinhold Brinkmann (2001)
- Nikolaus Harnoncourt (2002)
- Wolfgang Rihm (2003)
- Alfred Brendel (2004)
- Henri Dutilleux (2005)
- Daniel Barenboim (2006)
- Brian Ferneyhough (2007)
- Anne-Sophie Mutter (2008)
- Klaus Huber (2009)
- Michael Gielen (2010)
- Aribert Reimann (2011)
- Friedrich Cerha (2012)
- Mariss Jansons (2013)