Mikhail Gurevitsj (flykonstruktør)
Mikhail Gurevitsj | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 31. des. 1892![]() Rubansjtsjina | ||
Død | 25. nov. 1976![]() St. Petersburg | ||
Beskjeftigelse | Flyingeniør, oppfinner, flyger, ingeniør ![]() | ||
Akademisk grad | Doktor nauk i ingeniørvitenskap | ||
Utdannet ved | Institut supérieur de l'aéronautique et de l'espace Université de Montpellier Det nasjonale tekniske universitet «Kharkiv polytekniske institutt» (–1925)[1] Universitetet i Kharkiv | ||
Nasjonalitet | Det russiske keiserdømmet Den russiske republikk Den ukrainske folkerepublikk Sovjetunionen | ||
Gravlagt | Seraphimovskoe gravlund | ||
Utmerkelser | 8 oppføringer Leninordenen Helt av det sosialistiske arbeidet Den røde stjernes orden Arbeidets røde fanes orden Leninprisen Medaljen for seier over Tyskland i Den store fedrelandskrigen State Stalin Prize, 1st degree Stalin Prize, 2nd degree | ||
Mikhail Gurevitsj på Commons |
Mikhail Iosifovich Gurevich (russisk:Михаи́л Ио́сифович Гуре́вич) (født 12. januar 1893 - død 12. november 1976) var en sovjetisk jødisk flykonstruktør, en partner med Artem Mikojan og sammen grunnla de det berømte MiG militære konstruksjonsbyrå. MiG er en forkortelse av begge deres familienavn. Byrået er nå ganske enkelt kjent som Mikojan, berømt for sine kampfly, raske avskjærings-og multi-rolle kampfly som var bærebjelken i det sovjetiske flyvåpenet under den kalde krigen. Hovedfokus i deres konstruksjoner var fly med høy hastighet, stor stigeevne og operative i store høyder. Byrået stod for 170 prosjekter. Totalt ble det bygget 45 000 fly med navnet MiG innenlands og 11 000 fly er blitt eksportert. Over 14 000 "MiG" jagerfly er blitt produsert på lisens i utlandet.[2] Det siste flyet som Gurevich personlig arbeidet med før han gikk av med pensjon var Mikojan-Gurevitsj MiG-25.
Liv og karrière
Mikojan ble født inn i en jødisk familie[3] Hvor hans far arbeidet i en vingård i den lille byen Rubanshchina i (Kursk-regionen i Russland). I 1910 ble han uteksaminert fra gymnaset i Okhtyrka (Kharkov-regionen) og studerte matematikk ved Kharkov-universitetet. Etter et år ble han utvist for å ha deltatt i revolusjonære aktiviteter, og fortsatte sin utdannelse ved Université de Montpellier i Frankrike
Sommeren 1914 Gurevich var på besøk i sitt hjem da første verdenskrig brøt ut. Denne og den senere russiske borgerkrigen førte til at han måtte avbryte sin utdanning. I 1925 han ble uteksaminert fra luftfartsfakultet ved Kharkov Teknologiske Institutt og begynte å arbeidet som ingeniør i et statlig selskap, Heat and Power
I 1929 flyttet Gurevich til Moskva for å forfølge en karrière som flykonstruktør . Sovjetisk flykonstruksjon var et statlig anliggende, organisert i såkalte OKB eller konstruksjonsbyråer. I 1937 ledet Gurevich et konstruksjonbyrå i Polikarpov, Polikarpov Design Byrå, hvor han møtte sin fremtidige partner, Artem Mikojan. På slutten av 1939 etablerte de sammen Mikojan-Gurevich Design Byrå, med Gurevich i stillingen som assisterende konstruktør, og etter 1957 som sjefkonstruktør, en post han hadde til han gikk av i 1964. Dette var ganske bemerkelsesverdig, tatt i betraktning av at han aldri sluttet seg til kommunistpartiet.[4]
I 1940 konstruerte og bygde Mikojan og Gurevich høyhastighetsflyet MiG-1, et jagerfly fra et prosjekt delvis utviklet av Polikarpovs gruppe. Det forbedrede MiG-3 jagerfly ble mye brukt under andre verdenskrig. I årene etter krigen utviklet de det første sovjetiske kampflyet, inklusive de første supersoniske modellene. Den siste modellen Gurevich arbeidet med var MiG-25 som er blant de raskeste militære fly noen gang brukt i aktiv tjeneste.
Deres hovedfokus var høy hastighet, rask oppstigning, og høy flyhøyde.
Æresbevisninger og priser
Mikhail Gurevich vunnet flere store sovjetiske utkerkelser for sine konstruksjoner:
- Fem Stalinpriser (1941, 1947, 1948, 1949, 1953)
- Leninordenen (1962)
- Helt av Sovjetunionen (1957)