Robert Devereux, 3. jarl av Essex
Robert Devereux, 3. jarl av Essex | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 11. jan. 1591[1]![]() London | ||
Død | 14. sep. 1646[2][3][1]![]() London | ||
Beskjeftigelse | Soldat ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Eton College Merton College | ||
Ektefelle | Frances Howard[4] Elizabeth Devereux (née Paulet), Countess of Essex | ||
Far | Robert Devereux, 2. jarl av Essex[4] | ||
Mor | Frances Walsingham[4] | ||
Søsken | Walter Devereux Ulick Burke, 1st Marquess of Clanricarde Frances Seymour, Duchess of Somerset[4] | ||
Barn | Robert Devereux[5] | ||
Parti | Rundhodene | ||
Nasjonalitet | England | ||
Gravlagt | Westminster Abbey | ||
Utmerkelser | Knight of the Bath (1638)[6] | ||
Robert Devereux, 3. jarl av Essex på Commons |
Robert Devereux, 3. jarl av Essex (født 11. januar 1591, død 14. september 1646) var en engelsk adelsmann. Han var sønn av Robert Devereux, 2. jarl av Essex, og arvet tittelen jarl av Essex da faren ble henrettet for høyforræderi i 1601. Moren var Frances Walsingham, eneste datter av Elizabeth Is etterretningssjef sir Francis Walsingham.
I sin ungdom var Essex en nær venn av Henry Frederick, prins av Wales. Han giftet seg i 1606, tretten år gammel, med Frances Howard, men ekteskapet var ikke lykkelig. De ble atskilt for at de ikke skulle kunne fullbyrde ekteskapet, og Frances hevdet senere at de ikke hadde gjort det. Hun innledet et forhold til Robert Carr, og søkte om annullasjon av ekteskapet med impotens som grunn. Essex hevdet at det kun var sammen med henne han slet med impotens, men ekteskapet ble allikevel annullert. Saken var en stor skandale for ham, og det hele ble ikke bedre da Frances Howard og Robert Carr i 1615 ble tiltalt for mordet på Thomas Overbury, et offer for intrigene under forholdet. Til tross for at ekteskapet ikke skal ha blitt fullbyrdet fødte Frances en sønn mens hun var gift med Essex, etter omkring seks års ekteskap. De fleste antok at barnets far var hennes daværende elsker, William Ulvedale.
Etter at Karl I tiltrådte ble Essex medlem av parlamentsfraksjonen, og han ledet parlamentshæren i begynnelsen av den engelske borgerkrig i 1642. Han var lite egnet som kommandant, og hans avgjørelser da han forfulgte rojaliststyrker i Cornwall resulterte i nederlag i slaget ved Lostwithiel. Oliver Cromwell ble rasende over dette. Etter at Self-denying Ordinance ble vedtatt i 1646 frasa Essex seg sin posisjon. Han døde samme år, og ettersom han ikke etterlot seg noen arving døde jarletittelen ut.
Referanser
- ^ a b Social Networks and Archival Context, oppført som Robert Devereux, 3rd Earl of Essex, SNAC Ark-ID w6jh3tnj, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Genealogics, genealogics.org person ID I00008427, oppført som Robert Devereux[Hentet fra Wikidata]
- ^ The Peerage, oppført som Robert Devereux, 3rd Earl of Essex, The Peerage person ID p10303.htm#i103025, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
- ^ The Peerage[Hentet fra Wikidata]
- ^ Wikipedia[Hentet fra Wikidata]
Forgjenger | Jarl av Essex 1601–1646 | Etterfølger Utdødd |