Shishi Bunroku
Shishi Bunroku | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 岩田 豊雄 1. juli 1893[1] ![]() Yokohama | ||
Død | 13. des. 1969[1]![]() Tokyo | ||
Beskjeftigelse | Skribent, romanforfatter, dramatiker, teatersjef ![]() | ||
Utdannet ved | Keiouniversitetet | ||
Nasjonalitet | Japan Keiserriket Japan (–1947) | ||
Utmerkelser | Den japanske Kulturordenen (1969) Person med spesielle fortjenester innen kultur (1969) Japan Art Academy Prize | ||
Shishi Bunroku på Commons |
Bunroku Shishi (japansk: 獅子文六, Shishi Bunroku, pseudonym for 岩田豊雄 Iwata Toyoo; født 1. juli 1893 i Yokohama, død 13. desember 1969) var en japansk forfatter og direktør for Bungakuza-teateret i Tokyo.[2]
Shishi, som ble født i Yokohama inn i en familie som drev silkehandel, begynte på en offentlig barneskole, men gikk over midtveis på den private elitebarneskolen Keio gijuku yochisha, som blir dervet av Keio-universitetet. Deretter fortsatte han på Keio-drevne skoler til han kom inn på prestisjeuniversitetet Keio. Men han fullførte aldri studiene, fordi han bestemte seg å reise tiI Frankrike for å studere moderne teater, noe han gjorde i 1922. I Paris arbeidet han i atelieret til teaterdirektøren og dramatikeren Jacques Copeau.[3] I Frankrike ble han kjent med Marie Chaumy, som arbeidet for et amerikansk handelsfirma. De giftet seg og reiste i juli 1924 til Japan. Den 26. august samme år ble deres datter, Tomoe, født. Men Marie ble syk, reiste alene tilbake til sitt hjemland i november 1930, og døde kort tid etter. Shishi giftet seg igjen med en japanerinne, Shizuko, som også døde i ung alder i 1950. Han giftet seg i 1951 for tredje gang med Sachiko, som han hadde en sønn med.[4]
Shishi skrev mer enn 70 bøker og over 30 av dem er blitt filmatisert. Mange av hans bøker har en humoristisk tone.[5]
Æresbevisninger
- Den japanske kunstakademis pris, 1963[6]
- Kulturordenen, 1969[7]
Bøker (utvalg)
- Ecchan («Lille Etsuko»), 1936, alt i alt filmatisert fem ganger, første gang i 1937, og foreløpig siste gang som TV-serie i 2017[5]
- Ten'ya Wan'ya («Kaos»), 1949, filmatisert i 1950[5]
- Jiyu Gakko («Frihetsskolen»), 1950, filmatisert to ganger i 1950
- Musume to watashi («Min datter og jeg»), 1953, som ble gjort til radioteater i 1956 og senere til TV-serie og film[5]
- Seishun kaidan («Ungdomsspøkelsesfortellinger»), 1954
- Hakoneyama («Hakonefjellet»), 1962
Referanser
- ^ a b Find a Grave, oppført som Bunroku Shishi, Find a Grave-ID 6136577, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Bunroku Shishi: Finding humor in a recovering postwar Japan | The Japan Times». The Japan Times (engelsk). Besøkt 3. januar 2017.
- ^ Haridy, Michael (11. februar 2013). Theatre Today (engelsk). BookBaby. ISBN 9781626750715. Arkivert fra originalen 4. januar 2017. Besøkt 3. januar 2017.
- ^ «Viata si opera literara a lui Bunroku Shishi». Cultural.BZI (rumensk). 1. juli 2015. Besøkt 21. juli 2017.
- ^ a b c d «獅子文六とはどんなひとだったのか? | 悦ちゃん». 悦ちゃん (japansk). Arkivert fra originalen 8. august 2017. Besøkt 22. juli 2017.
- ^ «Bunroku Shishi | AUTHOR | Translation Works | Japanese Literature Publishing Project:JLPP». www.jlpp.go.jp. Besøkt 3. januar 2017.
- ^ «School of Freedom». University of Michigan Press. Besøkt 3. januar 2017.
Litteratur
- 牧村健一郎『獅子文六の二つの昭和』朝日新聞出版, 2009 (Makimura Kenichirō, Shishi Bunroku no futatsu no Shōwa, Asahi Shinbun Shuppan, 2009)