Stephen Kiprotich
Stephen Kiprotich | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 27. feb. 1989[1]![]() Kapchorwa | ||
Beskjeftigelse | Langdistanseløper, maratonløper, friidrettsutøver ![]() | ||
Nasjonalitet | Uganda | ||
Sport | Friidrett, langdistanseløp, maraton, terrengløp. | ||
Høyde | 172 centimeter | ||
Personlige rekorder, utendørs | |||
Dato 25.7.07 24.5.08 25.6.10 3.3.13 22.2.15 | Øvelse 3000 m 5000 m 10 000 m Halvmaraton Maraton | Resultat 7.48,06 min 13.23,70 min 27.58,03 min 1.01.34 t 2.06.33 t Oppdatert 30. desember 2017 | |
Stephen Kiprotich på Commons |
Medaljeoversikt | |||
---|---|---|---|
Konkurrerte for Uganda![]() | |||
Friidrett | |||
![]() | |||
Gull | 2012 London | Maraton | |
![]() | |||
Gull | 2013 Moskva | Maraton | |
![]() | |||
Bronse | 2017 Kampala | Lag, senior | |
Bronse | 2011 Punta Umbría | Lag, senior | |
Bronse | 2008 Edinburgh | Lag, junior | |
![]() | |||
Sølv | 2011 Cape Town | Senior | |
Gull | 2011 Cape Town | Senior, lag |
Stephen Kiprotich (født 27. februar 1989 i Cheptiyal i Kapchorwa District) er en ugandisk langdistanseløper, som ble olympisk mester på maraton i Sommer-OL 2012 i London. Han var fram til april 2022 innehaver den ungandiske rekorden på maraton, med tiden 2.06.33, satt under Tokyo Marathon i 2015.
Bakgrunn
Kiprotich er født i landsbyen Cheptiyal, nær grensen til Kenya, som yngst av syv søsken. Da han var barn, og gikk i sjette klasse, mistet han tre års skolegang på grunn av en sykdom som legene ikke fant ut av. Foreldrene tok ham ut av skolen, for å la skjebnen gå sin gang, men han returnerte til skolen og fullførte syvende klasse i 2001. I 2002 begynte han ved Kapchorwa Secondary School.[2]
Han hadde interesse for friidrett allerede som barn. Særlig inspirert av maratonløperen Francis Musani begynte han med løping. Også læreren hans på barneskolen inspirerte ham til å satse på løping. Etter sykdomsperioden sin kunne han også gjenoppta konkurranser, men var i dårlig form, og ble bl.a. tatt igjen med en runde på 10.000 meter, noe som demotiverte ham. Han begynte på Sebei College i 2003, og hverken trente eller konkurrerte igjen før i 2006, da han begynte på høyere studier ved Sebei College. På slutten av 2006 valgte han også å avslutte studiene for å konsentrere seg om idretten.[2]
Idrettskarriere
2007
I februar 2007 kom han på andreplass på 8 km ved det ugandiske mesterskapet i terrengløp for juniorer.[2] Han deltok i VM i terrengløp 2007 i Kenya, der han kom på 19.-plass, og etter dette fikk hans manager, Godfrey Nuwagaba, koblet ham til Global Sports Communication, et selskap basert i Nederland som rekrutterer og bistår idrettsutøvere i mange land. Den 31. mai 2007 vant han sin første nasjonale tittel, da han vant 10 000 meter på 28:42,54 på Namboole Stadium i Kampala. I september deltok han på 5 000 meter under VM i friidrett 2007 i Osaka, men kom på 16.-plass i sin semifinale og 29.-plass totalt, og ble ikke kvalifisert til finalen.[2]
2008
I 2008 satte han ny personlig rekord på 5 000 meter, med 13:23,70, da han kom på femteplass under FBK Games i Hengelo. Resultatet holdt imidlertid ikke til en plass på laget til sommer-OL 2008.[2] Den 31. mai satte han ny personlig rekord på 10 000 meter, med 28:00,98 i Neerpelt i Belgia, og under junior-VM i friidrett 2008 i Polen kom han på femteplass på 10 000 meter.[3] Han deltok i juniorklassen under VM i terrengløp 2008, og kom der på 12.-plass individuelt og bronse i lagkonkurransen.
2009
Kiprotich deltok i Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2009, der han fikk sølv på 3000 meter hinder.[4] Under det ugandiske mesterskapet i terrengløp kom han på tredjeplass på 12 km, og i VM i terrengløp i Jordan kom han på 23.-plass på den samme distansen, og Uganda kom på fjerdeplass i lagkonkurransen. Han kvalifiserte seg ikke til VM i friidrett 2009.
2010
Under Verdensmesterskapet i fjelløp 2010 kom Kiprotich på femteplass i seniorklassen. Han deltok på 10.000 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2010, der han kom på sjetteplass.
2011
I april 2011 vant han overraskende Enschede Marathon i Nederland, med tiden 2:07,20, som var ny ugandisk rekord og ny stevnerekord. Dette resultatet gjorde at han kvalifiserte seg til VM i friidrett 2011 i Sør-Korea, der han kom på niendeplass, Ugandas nest beste plassering i dette VM-et. Han kom på sjetteplass individuelt under VM i terrengløp 2011 i Spania kom han på sjetteplass individuelt, som beste ugander, og Uganda fikk bronse i lagkonkurransen. Han kom på andreplass under Afrikamesterskapet i terrengløp 2011, bak John Mwangangi fra Kenya. Han representerte Kenya under Afrikamesterskapet i terrengløp 2011, og fikk sølv individuelt og gull i lagkonkurransen.[5]
2012
Han vant Tokyo Marathon i februar 2012. I august deltok han i maraton under sommer-OL 2012. Han vant løpet med tiden 2:08:01, foran kenyanske Abel Kirui og Wilson Kipsang Kiprotich. Dette var Ugandas første OL-gull i maraton. Han ble kåret til «Nile Special-Uspa Sports Personality of the Year»; årets idrettsperson i Uganda.[6]
2013
I 2013 vant han Moskva maraton, og i 2015 satte han ny personlig rekord og nasjonal rekord da han kom på andreplass i Tokyo Marathon. Kiprothi løp der på tiden 2:06:33. Endeshaw Negesse fra Etiopia vant dette løpet.
2014
Han kom på 12.-plass i London Marathon i april, og løp inn til tredjeplass i Great North Run i England i september. I New York City Marathon kom han på sjetteplass.
2015
I februar 2015 satte han ny personlig rekord og nasjonal rekord da han kom på andreplass i Tokyo Marathon. Kiprothi løp der på tiden 2:06:33. Endeshaw Negesse fra Etiopia vant dette løpet. I juni løp han Mattoni Olomouc halvmaraton, og kom der på tiendeplass.[7]
Under VM i friidrett 2015 deltok han på maraton, og kom på sjetteplass med tiden 2:14:42.[8] I oktober ble han tatt ut til Ugangas OL-lag for å delta i Sommer-OL 2016.[9]
2016
Kiprotich kom på fjerdeplass i Tokyo Marathon i 2016, 12 sekunder bak Dickson Chumba som tok bronsen. Han kom på 14.-plass på maraton under Sommer-OL 2016.
2017
Under VM i terrengløp 2017 i Kampala i Uganda kom han på 17.-plass individuelt, men med bl.a. Timothy Toroitich på niendeplass fikk Uganda bronse i lagkonkurransen.
2019
Han kom på 18. plass på maraton under VM i friidrett 2019 avholdt i Doha, Qatar.[10]
2021
I 2021 representerte han Uganda på maraton under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men fullførte ikke.[11]
Referanser
- ^ World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 223768[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e Daily Monitor - Kiprotich doesn't regret dumping school for athletics, besøkt 24. august 2012.
- ^ IAAF - 10,000 Metres - M Final Arkivert 21. september 2011 hos Wayback Machine., besøkt 25. august 2012.
- ^ African Athletics - Nigerian Ogoegbunam completes a hat trick at Africa Junior Championships, besøkt 31. desember 2017.
- ^ African Athletics - Kenya dominate inaugural Africa Cross country Championships in Cape Town, besøkt 31. desember 2017.
- ^ Daily Monitor - Kiprotich crowned 2012’s best, shifts focus to Moscow mission, besøkt 30. desember 2017.
- ^ IAAF - Keitany smashes Olomouc course record while Kiptis surprises the favourites, besøkt 31. desember 2017.
- ^ IAAF - 15th IAAF World Championships - Marathon Men, besøkt 31. desember 2017.
- ^ Kawowo Sports - Kiprotich, Mutai make 2016 Olympic Games – bound athletics team, besøkt 31. desember 2017.
- ^ «Marathon Men − Final − Results» (PDF). IAAF. 5. oktober 2019. Arkivert fra originalen (PDF) 27. juni 2020. Besøkt 6. oktober 2019.
- ^ «Athletics – Men's Marathon - Final - Results» (PDF) (engelsk). olympics.com. 8. august 2021. Arkivert fra originalen (PDF) 8. august 2021. Besøkt 23. august 2021.
Eksterne lenker
- (en) Stephen Kiprotich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (de) Stephen Kiprotich – Munzinger Sportsarchiv
- (en) Stephen Kiprotich – Olympics.com
- (en) Stephen Kiprotich – Olympic.org
- (en) Stephen Kiprotich – Olympedia
- (en) Stephen Kiprotich – World Athletics
- (en) Stephen Kiprotich – Track and Field Statistics
- (en) Profil hos AllAfrica.com
- v
- d
- r
![De olympiske ringer](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Olympic_rings_without_rims.svg/50px-Olympic_rings_without_rims.svg.png)
- 1896: Spyridon Louis
- 1900: Michel Théato
- 1904: Thomas J. Hicks
- 1906: William Sherring
- 1908: Johnny Hayes
- 1912: Kenneth McArthur
- 1920: Hannes Kolehmainen
- 1924: Albin Stenroos
- 1928: Boughera El Ouafi
- 1932: Juan Carlos Zabala
- 1936: Sohn Kee-chung
- 1948: Delfo Cabrera
- 1952: Emil Zátopek
- 1956: Alain Mimoun
- 1960: Abebe Bikila
- 1964: Abebe Bikila
- 1968: Mamo Wolde
- 1972: Frank Shorter
- 1976: Waldemar Cierpinski
- 1980: Waldemar Cierpinski
- 1984: Carlos Lopes
- 1988: Gelindo Bordin
- 1992: Hwang Young-cho
- 1996: Josia Thugwane
- 2000: Gezahegne Abera
- 2004: Stefano Baldini
- 2008: Samuel Wanjiru
- 2012: Stephen Kiprotich
- 2016: Eliud Kipchoge
- 2020: Eliud Kipchoge
- 2024: Tamirat Tola